Návrh zákona, kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony
Připomínkové řízení bylo zahájeno 16. 12. 2019 s termínem dodání stanovisek do 31. 1. 2020.

Seznam připomínkových míst a typ připomínek:

ČTÚ	zásadní	
OKOM	zásadní	
ÚVČR - KML	zásadní	
ÚVČR - VÚV	doporučující	
AV ČR	zásadní	
MZE	doporučující	
MMR	zásadní	
MO	zásadní	
KZPS	zásadní	
MSP	zásadní	
SPČR	zásadní	
MŠMT	doporučující	
MPSV	zásadní	
Asociace-krajů	zásadní	
MV	zásadní	
MK	zásadní	
NSZ	doporučující	
BIS	zásadní	
MF	zásadní	
MŽP	doporučující	
UOHS	zásadní	
HKČR	zásadní	
ÚOOÚ	zásadní	
ČAEK/ICT Unie	zásadní	
ČTK	zásadní	
ČASO	doporučující	
AKTV	doporučující	
ČRo	doporučující	
NBÚ	doporučující	
SMSČR	bez připomínek	
MZV	bez připomínek	
NUKIB	bez připomínek	
MD	bez připomínek	
RRTV	bez připomínek	
SMOČR	bez připomínek	
MZD	bez připomínek	

Vypořádání připomínek k materiálu s názvem:
Návrh zákona, kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony
Dle Jednacího řádu vlády byl materiál rozeslán do meziresortního připomínkového řízení dopisem ministra průmyslu a obchodu dne 16. prosince 2019, s termínem dodání stanovisek do 31. ledna 2020. Vyhodnocení tohoto řízení je uvedeno v následující tabulce:
Resort	Připomínky	Vypořádání	
ČTÚ	Úvod

Český telekomunikační úřad (dále také „ČTÚ“ nebo „Úřad“) se podrobně seznámil s předloženým materiálem „Návrh zákona, kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony“. 

ČTÚ se zúčastnil projednávání předchozích pracovních verzí návrhu Materiálu a uplatňoval k nim připomínky. Některé z těchto vesměs koncepčních připomínek nebyly předkladatelem dostatečně zohledněny, resp. nebyly vhodně promítnuty do předloženého materiálu. Například se jedná o připomínky ke klastrům transpozice Kodexu „definice“, „oznamování podnikání“, „správa rádiového spektra“, „univerzální služba“, „přístup a propojení“ apod. Tato situace tak nezbytně vedla k tomu, že ČTÚ v tomto mezirezortním připomínkovém řízení uplatňuje připomínky ve značném rozsahu, neboť právě ČTÚ je tím subjektem, jehož činnost je z velké většiny determinována právě ustanoveními zákona o elektronických komunikací. Do svých připomínek tak Úřad rovněž promítl praktické zkušenosti s fungováním jednotlivých institutů zákonem upravených a jeho snahou není než přispět k optimálnímu nastavení dotčené právní úpravy. 

ČTÚ kromě připomínek k návrhu změny zákona o elektronických komunikacích navrhuje doplnit i část 9 materiálu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů), které směřují ke zpřesnění dané úpravy a k odstranění v praxi identifikovaných výkladových problémů.

ČTÚ ke způsobu zpracování svých připomínek uvádí, že s ohledem na identifikované rozpory mezi bodovým zněním a úplným zněním (platné znění s vyznačením změn), když je ČTÚ známo, že bodové znění novely bylo předkladatelem vytvořeno až na základě finální pracovní verze úplného znění, uplatňuje ČTÚ následující připomínky právě k úplnému znění (dále jen „Návrh“).   

Na ČTÚ zjištěné rozdíly v bodovém znění oproti Návrhu ČTÚ upozorňuje v rámci doporučujících připomínek.		
ČTÚ	1	Obecná připomínka k Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje důsledně posoudit obsah zmocňovacích ustanovení (stávající i nová) k vydání prováděcích právních předpisů, ale i opatření obecné povahy, tedy, zda s ohledem na jejich uvažovaný věcný obsah jsou tato zmocnění dostatečná (dostatečně formulována). V minulosti byl opakovaně vznesen požadavek ze strany Legislativní rady vlády na striktní dodržování zákonného zmocnění, a tedy nemožnost uvažovanou úpravu do prováděcího právního předpisu zařadit. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Obsah zmocňovacích ustanovení bude analyzován a případně upraven.	
ČTÚ	2	Obecná připomínka k Přechodným ustanovením
Připomínka ČTÚ: V Návrhu jsou zapracována jen některá přechodná ustanovení k problematice univerzální služby, mapování (§ 115a) a úpravě smluv, která se však jeví jako ne zcela dostatečná (viz obecná připomínka k dílu 6 Návrhu), když absentují přechodná ustanovení k dalším měněným částem zákona o elektronických komunikacích nebo dalších zákonů, například v § 16 odst. 11 Návrhu nebo v rámci změny zákona o provozování rozhlasového a televizního vysílání je regulačním orgánům ukládáno, že mají pravidelně ve stanovených lhůtách přezkoumávat určité okolnosti, není však zakotveno, do kdy mají provést tento přezkum poprvé. V případě problematiky univerzální služby je potřeba některá přechodná ustanovení doplnit, například je nutné stanovit lhůtu, do které musí Úřad přezkoumat, zda uloží poskytování nově zařazené služby podle § 38 odst. 2 písm. a) Návrhu (viz rovněž zásadní obecná připomínka k dílu 6 Návrhu (Univerzální služba)).

Dále je potřeba z hlediska potřeby doplnění přechodných ustanovení uvést, že zejména u přezkumů podle § 16 odst. 11 Návrhu by mohl vzniknout problém, když některé části plánu využití rádiového spektra byly vydány již dříve, než je v Návrhu nově stanovena lhůta pro přezkoumání. Obdobně je třeba zvážit přechodná ustanovení i pro oblast přestupků (§ 118 a násl. Návrhu) a aktuálně vedená řízení o uložení pokuty. Dále je třeba upravit v rámci přechodných ustanovení vydání nových opatření obecné povahy, které by řešily lhůtu pro vydání, resp. novelizování všech opatření obecné povahy, která zákon předpokládá, obdobně jako tomu bylo v § 134 odst. 14 zákona o elektronických komunikacích (např. opatření obecné povahy podle § 34a – změna poskytovatele služby přístupu k internetu). V souvislosti s ČTÚ navrhovanou změnou § 66 Návrhu (viz zásadní připomínka k tomuto ustanovení) je rovněž ČTÚ navrhováno přechodné ustanovení. ČTÚ je připraven při formulaci návrhů přechodných ustanovení poskytnout veškerou nezbytnou součinnost.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text přechodných ustanovení bude doplněn.
	
ČTÚ	3	Obecná připomínka k Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ upozorňuje na nepřiléhavé a nekonzistentní používání pojmů „podnikatel“ a „osoba vykonávající komunikační činnost“. Doporučuje tedy provést revizi Návrhu, zda se konkrétní ustanovení týká pouze těch osob, které jsou v nich uvedeny s ohledem na širší vymezení zejména některých ustanovení či pojmů v Kodexu, typicky definice jednotlivých služeb elektronických komunikací. Je třeba důsledně rozlišovat, zda je povinnost stanovena pro podnikatele, oznámeného podnikatele, či osobě vykonávající komunikační činnost apod. Příkladem je § 62 Návrhu, který je transpozicí čl. 39 odst. 2 Kodexu, kdy dodržovat normy a specifikace by měly všechny subjekty na trhu, nejen podnikatelé, obdobně je tomu i v případě § 78 odst. 1 Návrhu apod. V této souvislosti je nutné podrobit revizi i vzájemné odkazy u jednotlivých paragrafů, když v takto odkazovaných paragrafech jsou relevantní odlišné skupiny subjektů, např. § 54 ve vazbě na § 63b resp. § 63a na § 71 apod.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Bude provedena finální revize návrhu zákona.	
ČTÚ	4	Obecná připomínka k Návrhu

Připomínka ČTÚ: Obdobně jako v případě již v minulosti uplatněných připomínek, i nyní ČTÚ poukazujeme na nesystematičnost, resp. nekoncepčnosti užívání pojmů účastník (viz rovněž připomínka ČTÚ k pojmu „účastník“ - § 2 odst. 1 písm. a) Návrhu), spotřebitel, uživatel a koncový uživatel v Návrhu. Každý z uvedených pojmů má jiný význam, subjekty takto vymezené mají ve vztahu k poskytovatelům služeb odlišné právní postavení a jinak vymezená práva a povinnosti. 

Typickým příkladem uvedené nekoncepčnosti je např. § 63 odst. 5 písm. f) Návrhu, podle kterého je poskytovatel povinen poskytnout spotřebiteli shrnutí smlouvy, avšak v následující větě se hovoří o tom, že poskytovatel (je-li z objektivních důvodů nemožné poskytnout shrnutí smlouvy v daném okamžiku) je povinen shrnutí smlouvy poskytnout neprodleně poté a smlouva vstupuje v platnost v okamžiku, kdy účastník po obdržení shrnutí smlouvy výslovně potvrdí svůj souhlas. Dalším příkladem je například § 66 a 95 Návrhu (viz konkrétní připomínky ČTÚ) apod.

ČTÚ tak doporučuje provést revizi užívání daných pojmů (adresátů práv) v Návrhu tak, aby byly používány v souladu s Kodexem a současně, aby byly používán konzistentně tak, aby bylo předcházeno možným výkladovým problémům.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Finální text byl revidován a upraven.

ČTÚ	5	K § 2 odst. 1 písm. a) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje vypustit definici „účastníka“ z § 2 odst. 1 písm. a) Návrhu a zavést namísto ní při prvním výskytu v textu Návrhu legislativní zkratku „koncový uživatel, který uzavřel smlouvu (dále jen „účastník“)“ tak, aby zůstal zákonem vymezen právní vztah mezi poskytovatelem služby a osobou, která s ním uzavřela smlouvu, a tuto pak v příslušných případech v celém textu Návrhu používat.

Odůvodnění: K definici pojmu „účastníka“ uvedenou v § 2 odst. 1 písm. a) Návrhu, který již Kodex nepoužívá, ČTÚ opakovaně uvádí, že takto vymezený pojem nemusí být kompatibilní s právy, které Kodex přiznává „koncovému uživateli“ (§ 2 odst. 1 písm. c) Návrhu), jak je vymezen Kodexem.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Vysvětleno.
S ohledem na skutečnost, že stávající úprava zákona o elektronických komunikací používá pojem „účastník“ a tento pojem bude užíván i po předkládané novele, není relevantní pojem „účastník vypouštět z pojmového aparátu, resp. ho nahrazovat legislativní zkratkou se stejným významem.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí. 

ČTÚ	6	K § 2 odst. 2. písm. a) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 2 odst. 2. písm. a) Návrhu vypustit slova „mimo jiné“.

Odůvodnění: Slova „mimo jiné“ nejsou uvedena v příslušné definici obsažené v Kodexu (čl. 2 bod 10). Zahrnutím těchto slov do definice „přiřazených prostředků“ by došlo k jejímu nadbytečnému rozšíření.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	7	K § 2 odst. 2. písm. f) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 2 odst. 2. písm. f) Návrhu tak, že zní:

„f) koncovým bodem sítě fyzický bod, ve kterém je koncovému uživateli poskytován přístup k veřejné komunikační síti; v případě sítí zahrnujících komutaci nebo směrování je tento bod určen konkrétní síťovou adresou, která může být spojena s číslem nebo jménem účastníka koncového uživatele,“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje nahradit slovo „účastníka“ souslovím „koncového uživatele“ tak, aby bylo respektováno pojmosloví Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	8	K § 2 odst. 3 písm. f) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 2 odst. 2. písm. f) Návrhu tak, že zní:

„f) veřejně dostupnou telefonní službou hlasovou komunikační službou veřejně dostupná služba elektronických komunikací pro uskutečňování a přijímání, a to přímo nebo nepřímo, národních nebo národních a mezinárodních volání prostřednictvím jednoho nebo více čísel národního nebo mezinárodního číslovacího plánu,“. 

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje nahradit pojem, resp. slova „veřejně dostupnou telefonní službou“ slovy „hlasovou komunikační službou“. Doporučujeme respektovat terminologii Kodexu, která je podle našeho názoru i příhodnější. Tuto změnu je nutné promítnout do všech částí zákona.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Pojem nahrazen.

ČTÚ	9	K § 2 odst. 3 písm. k) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje přesunout definici „neúspěšného pokusu o volání“ do § 97 zákona, kde se tento pojem na jediném místě zákona vyskytuje.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Neakceptováno.
Vzhledem k rozsahu definice se nejeví jako vhodné ji zapracovat do § 97.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí. 	
ČTÚ	10	K § 2 odst. 3 písm. l) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje bez náhrady vypustit definici „vysokorychlostního připojení k internetu“ uvedenou v § 2 odst. 3 písm. l) Návrhu.

Odůvodnění: Jedná se o neurčitou definici, když současně ani Kodex takovou definici neobsahuje.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	11	K § 2 odst. 3 písm. m) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 2 odst. 3 písm. m) Návrhu tak, že zní:

„m) sdíleným využíváním rádiového spektra přístup dvou nebo více subjektů k využívání týchž kmitočtových pásem na základě stanoveného mechanismu sdílení, k němuž bylao udělenao oprávnění k využívání rádiových kmitočtů na základě všeobecného oprávnění, přídělu rádiových kmitočtů, individuálního oprávnění k využívání rádiových kmitočtů nebo jejich kombinace, včetně regulačních přístupů jako např. sdílení přístupu k rádiovým kmitočtům využívaných na základě přídělu, který má usnadnit sdílené využívání kmitočtového pásma, na základě dohody zúčastněných subjektů v souladu s pravidly pro sdílení uvedenými v jejich individuálním oprávnění k využívání rádiových kmitočtů,-, nebo přídělu rádiových kmitočtů nebo ve všeobecném oprávnění, aby byly pro všechny subjekty zajištěny předvídatelné a spolehlivé mechanismy sdílení a aniž by bylo dotčeno právo hospodářské soutěže,“.

Odůvodnění: ČTÚ má zato, že ve vztahu k dané definici Kodexu (čl. 2 odst. 26) nelze chápat všeobecné oprávnění jako všeobecné oprávnění, na jehož základě jsou využívány rádiové kmitočty podle zákona o elektronických komunikacích. Tento závěr lze podpořit i příkladem uváděným daným transponovaným článkem Kodexu (čl. 2 odst. 26), kde je uvedeno, že regulačním přístupem se rozumí „např. licencovaný sdílený přístup, který má usnadnit sdílené využívání pásma rádiového spektra, přičemž tento přístup podléhá závazné dohodě všech zúčastněných stran v souladu s pravidly pro sdílení uvedenými v jejich právech na užívání rádiového spektra“. Takový přístup nelze podle názoru Úřadu aplikovat na rádiové kmitočty využívané na základě všeobecného oprávnění ve smyslu zákona o elektronických komunikacích, ale pouze na „individuální oprávnění“, tj. v podmínkách zákona o elektronických komunikacích individuální oprávnění k využívání rádiových kmitočtů a příděl rádiových kmitočtů.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven na základě dalšího projednání.
	
ČTÚ	12	K § 2 odst. 4 písm. h) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 2 odst. 3 písm. m) Návrhu tak, že zní:

„h) informací o místě, kde se volající nachází, v případě veřejné mobilní sítě zpracovaná data pocházející ze síťové infrastruktury nebo z telekomunikačního koncového zařízení a z telefonního přístroje, která uvádějí zeměpisnou polohu mobilního koncového zařízení koncového uživatele, nebo v případě veřejné pevné sítě data uvádějící fyzickou adresu koncového bodu sítě.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upřesnit definici „informace o místě, kde se volající nachází“, a to s ohledem na skutečnost, že „telefonní přístroj“ není nikde definován. Anglická verze Kodexu uvádí pojem „handset“, který původně použitému pojmu neodpovídá. Pojem „telekomunikační koncové zařízení“ se ČTÚ jeví jako nejvhodnější, a to i vzhledem k tomu, že je dále definován v § 73 odst. 4 a použit v § 33 odst. 5.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Vysvětleno.
Definice byla vypuštěna..
Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	13	K § 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Obecně k § 5 Návrhu ČTÚ uvádí, že výčet cílů a zásad zcela neodpovídá výčtu uvedenému v čl. 5 odst. 1 Kodexu a doporučuje držet se jeho znění.

Dále ČTÚ upozorňuje, že cíle uvedené v § 5 odst. 3 písm. i) a j) Návrhu nejsou Kodexem svěřeny pouze Úřadu (ČTÚ), jak je v Návrhu uvedenu, nýbrž i dalším příslušným orgánům (druhý pododstavec čl. 3 odst. 1 Kodexu). ČTÚ tak navrhuje, aby byly předmětné cíle vztaženy i na činnost Ministerstva průmyslu a obchodu, například jejich přesunutím do § 5 odst. 2 Návrhu. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.	
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	14	K § 5 odst. 2 písm. b) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ není z Návrhu § 5 odst. 2 písm. b) zřejmé, o jaké „koordinované využívání rádiového spektra“ se má jednat. Pokud se má na mysli koordinované využití s ostatními státy EU, pak by bylo žádoucí, aby bylo v tomto smyslu dané ustanovení upřesněno, resp. doplněno. Význam daného pojmu může být totiž také chápán jako využívání rádiového spektra, které je umožněno na základě provedené kmitočtové koordinace v rámci procesu přidělení individuálního oprávnění. ČTÚ tak navrhuje doplnit předmětné ustanovení ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Důvodová zpráva byla doplněna a bylo upraveno znění § 5 odst. 2 písm. b).
	
ČTÚ	15	K § 5 odst. 2 písm. b) Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 5 odst. 2 písm. b) Návrhu doplnit slova „a podporují sdílené využívání rádiového spektra,“.

Odůvodnění: Navržené doplnění je transpozicí čl. 45 odst. 2 písm. e) Kodexu. Sdílené využívání rádiového spektra se stalo základním atribut správy rádiového spektra, jeho rozvoj patří mezi společné cíle zemí Evropské unie. Pro Kodex je sdílení spektra jedním z hlavních prostředků, jak zajistit účinné a efektivní využívání spektra, podpořit hospodářskou soutěž a inovace, popřípadě zlepšit dostupnost služeb i v řídce osídlených oblastech. Proto také podpora sdílení spektra figuruje mezi hlavními zásadami správy rádiového spektra v článku 45 odst. 2 Kodexu.

ČTÚ tak podporu sdíleného využívání rádiového spektra navrhuje doplnit mezi zásadami pro činnost Ministerstva a Úřadu, když Návrh pouze umožňuje zavést opatření ke sdílení spektra v rámci konkrétních ustanovení, např. § 18 odst. 2 písm. e) nebo § 22 odst. 2 písm. c) Návrhu. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	16	K § 6 odst. 5 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ má zato, že je ustanovení § 6 odst. 5 Návrhu příliš široké, neboť se týká i například možnosti využívání rádiových kmitočtů na základě všeobecného oprávnění, kde není ze strany ČTÚ nijak možné zajistit předvídatelnost na dobu 20 let, neboť tato je dána mj. i harmonizačními dokumenty – typický případ je situace na trhu zařízení krátkého dosahu, jejichž pásma jsou harmonizována rozhodnutím Komise a kde dochází k pravidelné aktualizaci rozhodnutí i navazujícího všeobecného oprávnění. ČTÚ se tak domnívá, že dané ustanovení dopadá pouze na příděly rádiových kmitočtů, a konkrétně pouze na ty, pro něž byly stanoveny harmonizované podmínky technickými prováděcími opatřeními v souladu s rozhodnutím č. 676/2002/ES s cílem umožnit jeho využívání pro služby bezdrátové širokopásmové elektronické komunikace (čl. 49 odst. 2 Kodexu) – viz § 21a Návrhu.
ČTÚ tak navrhuje upravit dané ustanovení ve smyslu této připomínky.
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	17	K § 8 Návrhu

Obecná připomínka: ČTÚ upozorňuje na nutnost rozlišit oznamování ve smyslu čl. 12 Kodexu a vznik oprávnění k podnikání v elektronických komunikacích ve smyslu stávající právní úpravy. Toto se týká vzájemné vazby mezi § 8, 13 a 14, když § 8 obsahuje všechny podmínky a postupy pro vznik oprávnění k podnikání. Naopak § 13 se vztahuje pouze k oznámení ve smyslu čl. 12 Kodexu, přičemž toto je v podmínkách ČR z důvodu zachování stávající praxe a minimalizace administrativní zátěže požadováno pouze od subjektů, které vykonávají komunikační činnost podnikatelsky. K tomu se poté váže i § 14 zakotvující problematiku vydávání osvědčení. Níže ČTÚ navrhuje úpravu příslušných ustanovení v tomto smyslu. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu dalších připomínek. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	18	K § 8 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 8 odst. 2 Návrhu tak, že zní:

„(2) Podnikat v elektronických komunikacích na území České republiky mohou za podmínek stanovených tímto zákonem fyzické a právnické osoby, které splňují obecné podmínky. Oprávnění k podnikání v elektronických komunikacích, s výjimkou poskytování interpersonálních komunikačních služeb nezávislých na číslech, vzniká těmto osobám dnem doručení oznámení podnikání, které splňuje náležitosti podle § 13, nestanoví-li tento zákon jinak. Toto neplatí pro poskytovatele interpersonálních komunikačních služeb nezávislých na číslech.“.

Odůvodnění: ČTÚ z třetí věty § 8 odst. 2 Návrhu není úplně zřejmé, co nemá z věty první platit. ČTÚ tak navrhuje doplnit první větu předmětného ustanovení tak, aby bylo jednoznačné, že podnikání spočívající v poskytování interpersonálních komunikačních služeb nezávislých na číslech nevzniká na základě oznámení podnikání podle § 13 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	19	K § 8 odst. 7 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 8 odst. 7 Návrhu nahradit slovo „zahájení“ slovem „vznik oprávnění“.

Odůvodnění: ČTÚ se domnívá, že živnostenský zákon má stanovit podmínky pro vznik oprávnění k poskytování interpersonálních komunikačních služeb nezávislých na číslech nikoli podmínky pro zahájení výkonu takové činnosti.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	20	K § 8 odst. 8 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 8 odst. 8 Návrhu vypustit.

Odůvodnění: ČTÚ má zato, že oprávnění k podnikání podle § 8 odst. 2 Návrhu má vzniknout pouze na základě úplného oznámení podnikání podle § 13, nikoli i na základě neúplného oznámení podnikání (viz rovněž obecná zásadní připomínka ČTÚ k § 8 Návrhu). ČTÚ navrhovaná koncepce vychází z toho, že Kodex požaduje v čl. 12 odst. 3, aby nebylo požadováno žádné oznámení výkonu komunikační činnosti s tím, že pokud je vyžadováno, nesmí být neúplnost oznámení překážkou výkonu komunikační činnosti. Oznamování všech subjektů, které vykonávají komunikační činnost, by bylo administrativně náročné nejen pro Úřad, ale i pro samotné subjekty. Proto ČTÚ navrhuje zachování stávajícího stavu a oznamování pouze podnikajících subjektů, a to i s odkazem na recitál 41 Kodexu („pro zajišťování sítí a poskytování služeb by měl být zajištěn co nejméně zatěžující systém oprávnění“). 

ČTÚ tak navrhuje, aby oprávnění k podnikání podle § 13 Návrhu vznikalo pouze v případě úplného oznámení podnikání. Neúplné oznámení by přitom podle názoru ČTÚ nemělo bránit výkonu komunikační činnosti, avšak nelze ji za takových podmínek (za situace neúplného oznámení podnikání) vykonávat podnikatelsky. Z těchto důvodů tak navrhuje ČTÚ § 8 odst. 8 Návrhu vypustit a otázku neúplnosti oznámení podnikání upravit v § 13 odst. 2 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	21	K § 9 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ upozorňuje na chybějící definici „všeobecného oprávnění“ (čl. 2 bod 22 Kodexu), resp. je třeba dát do souladu § 9 Návrhu s touto definicí z Kodexu.

ČTÚ i v souvislosti se zněním definice všeobecného oprávnění podle Kodexu není zřejmé, z jakého důvodu v § 9 odst. 1 Návrhu chybí všeobecné oprávnění vztahující se k využívání čísel, když je současně uvedeno všeobecné oprávnění k využívání rádiových kmitočtů. 

Dále ČTÚ obecně k problematice všeobecného oprávnění upozorňuje na nutnost doplnění transpozice části D. a E. přílohy I Kodexu.

ČTÚ tak navrhuje upravit § 9 a 10 ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí. 

Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	22	K § 10 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ obecně k § 10 Návrhu uvádí, že zřejmě nedošlo k dostatečnému přenesení přílohy I Kodexu do § 10 Návrhu, když například požadavky na přenositelnost (bod E/3 přílohy I Kodexu) nejsou ve výčtu § 10 Návrhu, přičemž zmocnění k vydání opatření obecné povahy podle § 34 odst. 4 Návrhu je věcně užší než požadavek Kodexu. ČTÚ tak doporučuje provést podrobnou revizi celého ustanovení a uvést jej do souladu s Kodexem.

ČTÚ dále navrhuje upravit zmocnění Úřadu ke stanovení podmínek všeobecným oprávněním tak, aby bylo zřejmé, že se jedná o možnost Úřad, nikoli povinnost. ČTÚ tak navrhuje v § 10 odst. 1 až 3 slovo „stanoví“ slovy „může stanovit“.
 
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky
§ 32.
	
ČTÚ	23	K § 10 odst. 1 písm. a) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 10 odst. 1 písm. a) Návrhu tak, že zní:

„a) ochrany osobních údajů a soukromí specifická pro odvětví elektronických komunikací,“. 

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit dané ustanovení podle přílohy I Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	24	K § 10 odst. 1 písm. e) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 10 odst. 1 písm. a) Návrhu tak, že zní:

„e) podmínek využívání rádiových kmitočtů a provozování přístrojů používání během velkých katastrof nebo mimořádných vnitrostátních situací za účelem zajištění komunikace mezi tísňovými službami a úřady,“.

Odůvodnění: Jedná se o uvedení do souladu se textem bodu A/6 přílohy I Kodexu, který se neváže k využívání kmitočtů a provozování přístrojů, ale obecně na všeobecná oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací, přičemž se ČTÚ domnívá, že daný bod A/6 přílohy 1 Kodexu lze chápat jako obdobu „přednostního poskytování služeb“ během mimořádných událostí, např. vzniku krizové situace apod.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	25	K § 10 odst. 1 písm. f) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 10 odst. 1 písm. f) Návrhu tak, že zní:

„f) povinnosti poskytnout přístup k síti podle § 80 tohoto zákona,“.

Odůvodnění: Přístup nemusí být poskytován jen podle § 80 zákona o elektronických komunikacích. ČTÚ tak navrhuje zpřesnit text ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	26	K § 10 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje do § 10 odst. 2 doplnit písmeno i), které například zní:
„i) podmínek pro označování přístrojů a jejich signálů za účelem zjištění jejich provozovatele.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje pro účely možnosti identifikace provozovatele zařízení a směr jejich signálů stanovit podmínky pro jejich označování za účelem ochrany proti rušení ve všeobecném oprávnění. Opatření by výrazně zvýšilo efektivitu kontroly v případech využívání rádiových kmitočtů podle všeobecného oprávnění. Provozování neoznačených zařízení komplikuje odstraňování případného rušení, když nelze identifikovat provozovatele zařízení a není tak možno přijmout účinná opatření k odstranění rušení.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	27	K § 10 odst. 2 písm. a) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 10 odst. 2 písm. a) Návrhu tak, že zní:

„a) propojení sítí podle § 78 tohoto zákona,“.

Odůvodnění: Propojení nemusí být zajišťováno jen podle § 78. ČTÚ tak navrhuje zpřesnit text ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	28	K § 11 odst. 1 písm. c) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 11 odst. 1 písm. c) tak, že zní:
„c) povinnosti týkající se přístupu k síti a propojení podle § 78, 79, 80, 84 a 84a,“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje odkázat na všechna relevantní ustanovení ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	29	K § 11 odst. 1 písm. e) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 11 odst. 1 písm. e) Návrhu bez náhrady vypustit.

Odůvodnění: Uvedená ustanovení se netýkají univerzální služby. Současně ČTÚ navrhuje vypuštění § 69a Návrhu (viz připomínka ČTÚ k tomuto ustanovení).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Na základě upřesnění připomínky byl vypuštěn odkaz na § 69b.	
ČTÚ	30	K § 12 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 12 písm. b) Návrhu za slova „z členství České republiky vložit slova „v Evropské unii, Severoatlantické alianci anebo“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje dané doplnění § 12 písm. b) tak, aby měl Úřad (ČTÚ) možnost případě svých závazků nejen vyplývajících z členství v mezinárodních organizacích, ale také z členství v Evropské unii a Severoatlantické alianci, změnit či upravit všeobecné oprávnění obdobně jako například v případě § 19 odst. 4 zákona.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	31	Obecná připomínka k důvodové zprávě k § 13 Návrhu
Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v rámci důvodové zprávy k § 13 Návrhu v rámci předejití možným nedorozuměním popsat důsledky, které jsou spojeny s neplněním oznamovací povinnosti, včetně sankce za porušení této povinnosti tak, aby byl akcentován problém, kdy některé subjekty, které fakticky podnikají v elektronických komunikacích, neplní oznamovací povinnost podle § 13. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text důvodové zprávy upraven.	
ČTÚ	32	K § 13 Návrhu a přechodným ustanovením

Připomínka ČTÚ: ČTÚ upozorňuje v návaznosti na poslední pododstavec čl. 12 odst. 4 Kodexu, kde je uvedeno, že: „S cílem sblížit požadavky na oznamování zveřejní BEREC pokyny týkající se vzoru pro oznámení a vede unijní databázi oznámení předaných příslušným orgánům. Za tímto účelem příslušné orgány bez zbytečného odkladu předají BEREC elektronickými prostředky každé obdržené oznámení. Oznámení předložená příslušným orgánům před 21. prosincem 2020 se BEREC předají do 21. prosince 2021“ na potřebu upravit přechodné oznámení pro přeregistrace oznámení učiněná před nabytí účinnosti této novely zákona o elektronických komunikací v souvislosti se změnou struktury sítí a služeb a jejich provázanost. V dané souvislosti lze doplnit, že na pokynech Sdružení BEREC k formuláři oznamování se stále pracuje. Podrobnější výsledek se očekává po Plenary Sdružení BEREC, které se koná v 1. týdnu v březnu 2020.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.

Doplněno přechodné ustanovení, hromadná přeregistrace ovšem není žádoucí, ČTÚ vyzve podnikatele individuálně v případě potřeby doplnění.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	33	K § 13 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 13 odst. 1 Návrhu za slovo „oznámit“ doplnit slova „na elektronickém formuláři zveřejněném Úřadem podle pokynů Sdružení BEREC týkající se vzoru pro oznámení“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit povinnost oznámit podnikání na elektronickém formuláři zveřejněném Úřadem (ČTÚ). Navrhovaný požadavek je i v souladu s požadavky schváleného zákona o právu na digitální služby a o změně některých zákonů.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	34	K § 13 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 13 Návrhu za odstavec 1 vložit odstavec 2, který zní:

„(2) Nesplňuje-li oznámení podnikání podle odstavce 1 obsahové náležitosti uvedené v odstavci 3 až 5 nebo není-li doloženo splnění obecných podmínek podle § 8 odst. 3, Úřad neprodleně vyzve dotčenou osobu k jeho doplnění ve lhůtě ne kratší než 14 dnů. Nedojde-li k doplnění oznámení podnikání ani po uplynutí této lhůty, nevznikne této osobě oprávnění k podnikání v elektronických komunikacích a Úřad jí tuto skutečnost sdělí; neúplné oznámení podnikání není překážkou výkonu komunikační činnosti.“.

Ostatní odstavce se přečíslují.

Odůvodnění: Jak je již uvedeno v odůvodnění připomínky k § 8 odst. 8 Návrhu, ČTÚ navrhuje, aby oprávnění k podnikání v elektronických komunikacích vznikalo pouze v případě úplného oznámení podnikání. Neúplné oznámení by přitom podle názoru ČTÚ nemělo bránit výkonu komunikační činnosti, avšak nelze ji za takových podmínek (v případě neúplného oznámení podnikání) vykonávat podnikatelsky. Tuto skutečnost ČTÚ navrhuje z hlediska právní jistoty adresátů daného ustanovení do nově navrhovaného odstavce výslovně deklarovat.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	35	K § 13 odst. 2 a 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 13 odst. 2 a 3 Návrhu nahradit odkaz na § 8 odst. 1 odkazem na § 8 odst. 2 tak, aby byly vyloučeny aplikace těchto ustanovení osoby, které poskytují interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	36	K § 13 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 13 odst. 4 Návrhu ponechat stávající znění písmene b) a neměnit jej Návrhem.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje ponechat stávající znění v § 13 odst. 4 písm. b), a to vzhledem k tomu, že nově navržený text by naváděl k situaci, kdy bude podnikatel oznamovat pouze jedno datum pro vše, což není žádoucí.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	37	K § 13 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 13 odst. 6 Návrhu za slovo „oznámení“ doplnit slova „na elektronickém formuláři podle odstavce 1“.

Odůvodnění: V souvislosti s Návrhem ČTÚ na zavedení povinného elektronického formuláře oznámení podnikání v § 13 odst. 1 Návrhu ČTÚ navrhuje doplnit i povinnost sdělit změny údajů na takovém elektronickém formuláři.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	38	K § 14 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 14 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Do 1 týdne od doručení oznámení Úřad vydá osobě uvedené v § 13 odst. 1 osvědčení potvrzující, že tato osoba předložila úplné oznámení podnikání podle § 13 a splnila obecné podmínky podle § 8 odst. 3. Současně fyzické osobě přidělí identifikační číslo, pokud jí dosud nebylo přiděleno; identifikační číslo poskytne Úřadu správce základního registru právnických osob, podnikajících fyzických osob a orgánů veřejné moci 10a). Nesplňuje-li oznámení náležitosti podle § 13, Úřad neprodleně vyzve dotčenou osobu k jeho doplnění ve lhůtě ne menší než 14 dnů. Nesplňuje-li oznámení náležitosti ani po uplynutí této lhůty, Úřad osvědčení nevydá, řízení zastaví a tuto skutečnost dotčené osobě sdělí. Bylo-li oznámení podle § 13 odst. 1 podáno elektronicky, Úřad může osvědčení vydat i jako automatickou odpověď na předložené oznámení.“.

Odůvodnění: Osvědčení podle § 14 odst. 1 by mělo být vydáváno pouze za předpokladu, kdy osoba předloží úplné oznámení podnikání podle § 13 a splní obecné podmínky podle § 8 odst. 3. Část textu týkající se neúplného oznámení podnikání byla začleněna do § 13 (viz ČTÚ navrhovaný § 13 odst. 2), kam patří. I s ohledem na skutečnost, že je vydání osvědčení potvrzujícího oznámení podnikání podmíněno zaplacením správního poplatku (zpoplatnění není spojeno se samotným výkonem komunikační činnosti, jak požaduje Kodex), ČTÚ navrhuje vypustit z Návrhu možnost vydání osvědčení i jako automatickou odpověď. Současně není potřeba takovou povinnost ukládat Návrhem, když tato by měla vyplynout ze zákona o právu na digitální služby.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	39	K § 14 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 14 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(3) Úřad vede v elektronické podobě databázi fyzických a právnických osob, které splnily oznamovací povinnost podle § 13 odst. 1 kterým vzniklo oprávnění podle § 8 odst. 2. Databáze obsahuje údaje nejvýše v rozsahu údajů uvedených v oznámení podnikání podle § 13.odstavcích 2 a 4, a dále údaje podle § 13 odst. 4 písm. b) a údaje o oznámeném datu ukončení nebo přerušení výkonu komunikační činnosti. Databáze je veřejně přístupná způsobem umožňujícím dálkový přístup.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit dané ustanovení tak, aby byly v databázi vedeni pouze podnikatelé v elektronických komunikacích. Současně ČTÚ navrhuje upravit maximální rozsah údajů uvedených v databázi údaji uvedenými ve formuláři podle § 13 odst. 1.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	40	K § 15a odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 15a odst. 2 Návrhu například tak, že zní:

„(2) Úřad může požádat Skupinu RSPG o konzultaci nebo vydání stanoviska stanovisko za účelem řešení problému nebo sporu v souvislosti s přeshraniční koordinací nebo přeshraniční škodlivou interferencí.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje rozšířit zmocnění Úřadu (ČTÚ) ve smyslu připomínky tak, aby odpovídalo čl. 28 odst. 3 Kodexu, který je v tomto ustanovení transponován. Návrh neupravuje možnost požádat Skupinu RSPG, aby využila systému poradenství (good offices). ČTÚ tak navrhuje tuto část čl. 28 odst. 3 Kodexu transponovat.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	41	K § 15a odst. 3 Návrhu
 
Připomínka ČTÚ: ČTÚ není zřejmé, zda ustanovením § 15a odst. 3 Návrhu je řádně transponován čl. 28 odst. 5 Kodexu, kde se hovoří o „právní, politické a technické podpoře“ (čl. 28 odst. 5), nikoli jen o stanovisku nebo vyjádření Komise, jak je uvedeno v Návrhu. ČTÚ tak navrhuje dané ustanovení doplnit ve smyslu čl. 28 odst. 5 Kodexu.  

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven. 	
ČTÚ	42	K § 15a odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ upozorňuje na nepřesnou transpozici čl. 28 odst. 4 Kodexu, kde je uvedeno, že „pokud opatření uvedená v odstavcích 2 a 3 (§ 15 odst. 2 a 3 Návrhu) daný problém nebo spor nevyřešila, může Komise na žádost kteréhokoli dotčeného členského státu přijímat formou prováděcího aktu určeného členským státům dotčeným nevyřešenou otázkou škodlivého rušení rozhodnutí k vyřešení….“. ČTÚ tak navrhuje doplnit § 15a odst. 4 Návrhu tak, aby odpovídal uvedenému článku Kodexu, tj. podmínit jeho aplikaci neúspěšnou aplikací odstavců 2 a 3 daného ustanovení.

Současně ČTÚ navrhuje v § 15a odst. 4 před slova „škodlivé interference“ vložit slovo „přeshraniční“, když se má i ve smyslu čl. 28 odst. 4 Kodexu jednat o přeshraniční škodlivé rušení, nikoli vnitrostátní.  

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	43	K § 15 odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 15 odst. 5 Návrhu vypustit slova „§ 21a a“.

Odůvodnění: Ustanovením § 21a Návrhu je navrhováno upravit dobu platnosti přídělu rádiových kmitočtů pro bezdrátové vysokorychlostní služby elektronických komunikací poskytované v harmonizovaném rádiovém spektru, nikoli individuálních oprávnění k využívání rádiových kmitočtů. Odkaz na § 21a tak do § 15 odst. 5 Návrhu nepatří. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	44	K § 15 Návrhu

Připomínka ČTÚ:

1	 ČTÚ navrhuje v § 15 odst. 5 Návrhu za text „§ 18“ vložit slova „, pokud je držitel fyzickou osobou,“.

2	ČTÚ navrhuje v § 15 za odstavec 5 vložit odstavce 6 až 8, které včetně poznámky pod čarou zz) zní:

„(6) K části databáze vedené Úřadem podle odstavce 5 Úřad zřizuje a provozuje informační portál (dále jen „portál“), jehož prostřednictvím zpřístupní informace o využívání rádiových kmitočtů v pevné, pohyblivé a rozhlasové radiokomunikační službě v sítích elektronických komunikacích v rozsahu údajů: 
a) osoba držitele individuálního oprávnění k využívání rádiových kmitočtů podle § 18, 
b) geografické souřadnice stanoviště rádiových stanic, vč. názvu stanoviště,
c) nadmořská výška rádiových stanic,
d) vyzářený výkon rádiové stanice nebo výkon přivedený do antény, 
e) přidělený rádiový kmitočet nebo kanál a jeho šířka. 

(7) Je-li to nezbytné pro zajištění správy a účelného využívání rádiového spektra Úřad je oprávněn opatřením obecné povahy vyloučit ze zpřístupnění některé údaje podle odstavce 6. Úřad je rovněž oprávněn tyto údaje vyloučit ze zpřístupnění na základě žádosti držitele individuálního oprávnění k využívání rádiových kmitočtů, a to z důvodu zajištění bezpečnosti sítí elektronických komunikací nebo informací podle zvláštních právních předpisůzz). 

(8) Přístup veřejnosti k údajům v portálu, jejichž zpřístupnění nebylo vyloučeno podle odstavce 7, je umožněn bezplatně po ověření totožnosti tazatele. Úřad je oprávněn k tomu účelu zpracovávat osobní údaje osob, kterým byly prostřednictvím portálu zpřístupněny údaje podle odstavce 6, a předávat tyto údaje držitelům individuálních oprávnění k využívání rádiových kmitočtů v nezbytném rozsahu.
________________________________________
zz)	Zákon č. 181/2014 Sb., o kybernetické bezpečnosti a o změně souvisejících zákonů (zákon o kybernetické bezpečnosti) 
Zákon č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a o změně některých zákonů (krizový zákon).“
Dosavadní odstavce 6 až 9 se označí jako odstavce 9 až 12.
3	ČTÚ navrhuje, a to vzhledem k časové potřebě na vytvoření portálu podle ČTÚ navrhovaného nového § 15 odst. 6 Návrhu a dalších úprav v souvisejících systémech Úřadu, odložení účinnosti výše uvedených bodů, a to od 1. července 2022, úpravou ustanovení o účinnosti zákona (části dvanácté, čl. XIII (Účinnost)), například tak, že zní:

„Tento zákon nabývá účinnosti prvním dnem třetího kalendářního měsíce následujícího po dni jeho vyhlášení, výjimkou bodů X a Y, které nabývají účinnosti dnem 1. července 2022, a bodu 125, který nabývá účinnosti dnem 1. července 2021.“.

Odůvodnění: Podle ustanovení § 15 odst. 5 zákona o elektronických komunikacích má Úřad povinnost vést databázi přidělených rádiových kmitočtů. Předmětné ustanovení stanoví, že databáze je veřejně přístupná způsobem umožňujícím dálkový přístup. Dosavadní ustanovení § 15 odst. 5 ZEK nicméně výslovně vylučuje veřejný přístup k údajům o osobě držitele individuálního oprávnění k využívání rádiových kmitočtů podle § 18 a o využití rádiových kmitočtů přidělených vymezeným subjektům. S ohledem na vývoj v oblasti sítí a služeb elektronických komunikací a s tím související potřeby intenzivního a trvale udržitelného plánování zejména rádiových sítí, ale i pro účely flexibilního nakládání se spektrem, včetně podpory samoregulace v této oblasti se navrhuje rozšíření možností získání informací o využívání rádiového spektra nad současnou situaci. Rozšiřování přístupu k informacím je trendem patrným i v dalších členských státech EU.

Návrh na zřízení portálu, jehož prostřednictvím by měly být předmětné informace o využívání rádiových kmitočtů v pevné, pohyblivé a rozhlasové radiokomunikační službě poskytovány je v souladu se záměry digitalizace státu a veřejné správy. 

Navrženou úpravou je současně modifikováno oprávnění Úřadu zveřejnit některé údaje týkající se využívání rádiových kmitočtů na základě dosavadního ustanovení § 15 odst. 5 zákona o elektronických komunikacích, a to omezením dosavadního zákazu zveřejnit informace o držiteli individuálního oprávnění k využívání rádiových kmitočtů obecně. Nově se navrhuje zpřístupnit tyto údaje u těch držitelů, kteří nejsou fyzickým osobami, a to z důvodu obecné ochrany osobních údajů. 

Vzhledem k časové potřebě na vytvoření portálu podle navrhovaného § 15 odst. 6 zákona o elektronických komunikacích a dalších úprav v souvisejících systémech Úřadu se navrhuje odložení účinnosti této úpravy, a to od 1. července 2022.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven. A do poznámky pod čarou doplněn i zákon č. 412/2005 Sb., o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	45	K § 16 odst. 11 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Z Návrhu předloženého předkladatelem není zřejmý navazující postup na uvedenou povinnost přezkumu a není zřejmé, zda závěry přezkumu mohou mít vliv na využití rádiových kmitočtů „alternativním uživatelem“, tj. možnost odejmutí práva k využívání, popř. zkrácení doby platnosti oprávnění atd. Pokud takový vliv mít nemají, navrhuje ČTÚ, aby bylo dané ustanovení doplněno v tom smyslu, že závěry přezkumu nemají vliv na využití rádiových kmitočtů pro alternativního (roz. stávajícího) uživatele rádiového spektra. 

Současně ČTÚ navrhuje, aby bylo k § 16 odst. 11 Návrhu doplněno přechodné ustanovení, které by řešilo, do kdy má být proveden tento přezkum poprvé, když některé části plánu využití rádiového spektra byly vydány již dříve, než je v § 16 odst. 11 stanovená lhůta pro přezkoumání (3 roky ode dne vydání plánu využití rádiových kmitočtů).

ČTÚ tak navrhuje úpravu daného ustanovení ve smyslu této připomínky.  

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	

Akceptováno ve smyslu připomínky.
Doplněny důvody pro změnu či odnětí individuálního oprávnění do § 19 odst. 1 a 4.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	46	K § 16a odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje z § 16a odst. 2 Návrhu bez náhrady vypustit slova „pro rádiové sítě a bezdrátový přístup používané pro služby elektronických komunikací“.

Odůvodnění: Návrhem provedené doplnění § 16a odst. 2 Návrhu představuje nepřijatelné zúžení stávajících možností Úřadu. Možností omezit technologickou neutralitu je nutné disponovat i u případů, které nesouvisejí se službami elektronických komunikací – např. zařízení krátkého dosahu, radary apod.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	47	K § 17 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 17 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Rádiové kmitočty, které při zohlednění specifických vlastností dotčeného kmitočtového pásma nelze využívat na základě všeobecného oprávnění podle § 9, je možné využívat pouze na základě individuálního oprávnění k využívání rádiových kmitočtů (dále jen "oprávnění k využívání rádiových kmitočtů"), nestanoví-li tento zákon jinak. Úřad udělí žadateli oprávnění k využívání rádiových kmitočtů v případě, je-li to nezbytné k
 a) zabránění škodlivé interferenci,
 b) zajištění technických podmínek kvality služby elektronických komunikací,
 c) zabezpečení účelného využívání rádiového spektra,
 d) plnění cílů veřejného zájmu, jimiž jsou ochrana života a zdraví 54), podpora sociální, regionální nebo územní soudržnosti nebo podpora kulturní a jazykové rozmanitosti a plurality médií, například poskytování služeb rozhlasového a televizního vysílání, nebo
 e) experimentálním účelům nebo
f) zajištění využívání dotčeného rádiového spektraz důvodu jeho specifických vlastností.“.

Odůvodnění: ČTÚ upozorňuje, že nedochází ke zcela správné transpozici Kodexu (čl. 46 odst. 1). Dozajista lze identifkovat dvě kmitočtová pásma k sobě sousedící, kdy vlastnosti (fyzikální) jsou prakticky identické, ale režim autorizace je v obou pásmech odlišný.
Transpozice by měla být nastavena tak, že při rozhodování vezme v úvahu i vlastnosti dotčeného kmitočtového pásma, nikoliv toto vzít automaticky jako rozhodovací kritérium lze/nelze.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

	
ČTÚ	48	K § 17 odst. 7 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 17 odst. 7 Návrhu tak, že zní:

„(7) Je-li více žadatelů o udělení oprávnění k využívání stejných rádiových kmitočtů, Úřad rozhodne o udělení oprávnění podle pořadí došlých žádostí; tento postup se neuplatní u žadatelů o povolení k provozu stanic amatérské radiokomunikační služby. Žádá-li žadatel pro účely dokrytí území, na kterém je oprávněn šířit a přenášet rozhlasové nebo televizní vysílání, o udělení dalšího oprávnění k využívání rádiových kmitočtů pro šíření a přenos rozhlasového nebo televizního vysílání, Úřad si před vydáním rozhodnutí vyžádá od Rady pro rozhlasové a televizní vysílání stanovisko. Neobdrží-li Úřad toto stanovisko do 30 dnů od požádání, platí, že Rada pro rozhlasové a televizní vysílání s udělením oprávnění souhlasí.“.

Odůvodnění: V případě digitálního rozhlasového a televizního vysílání je žadatelem o udělení oprávnění k využívání rádiových kmitočtů operátor vysílací sítě nebo provozovatel vysílače, nikoli držitel licence k provozování vysílání od Rady pro rozhlasové a televizní vysílání (dále jen „RRTV“), a proto se ČTÚ domnívá, že není žádné stanovisko RRTV před přidělením jakéhokoliv rádiového kmitočtu potřeba. I v případě zbývajícího analogového rozhlasového vysílání v pásmu FM žádá o přidělení, resp. koordinaci rádiového kmitočtu až držitel příslušné licence, která jej opravňuje k využití tohoto rádiového kmitočtu, a to opět cestou RRTV, proto je uvedené ustanovení zákona obsoletní a lze jej vypustit.

V případě amatérské služby jsou kromě individuálních oprávnění odkazujících na příslušnou vyhlášku, která stanoví rozsah a podmínky kmitočtových pásem pro radioamatérskou službu, běžně udělována rovněž individuální oprávnění jednak k experimentálním účelům v rámci radioamatérské služby, ale také oprávnění na konkrétní nominální kmitočty (neobsluhované stanice apod.), kde je nutné provést kmitočtovou koordinaci a vyloučit pro tyto případy obecný přístup je nedůvodné. Proto ČTÚ navrhuje tuto výjimku rovněž vypustit a postupovat v rámci řízení o udělení oprávnění podle pořadí došlých žádostí.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Částečně akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky. Výjimka pro amatérskou radiokomunikační službu neplatí pro amatérský převáděč a amatérský maják.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

ČTÚ	49	K § 17 odst. 10 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 17 odst. 10 Návrhu tak, že zní:
„(10) Kmitočtová pásma, ve kterých nejsou radiokomunikační služby sdíleně využívány, a jsou vyhrazená v plánu přidělení kmitočtových pásem (národní kmitočtová tabulka) výhradně Ministerstvu obrany pro vojenské účely mohou být využívána pro vojenské účely bez rozhodnutí o udělení oprávnění k využívání rádiových kmitočtů.“.
Odůvodnění: ČTÚ navržené doplnění řeší problematiku využití vyplývající z požadavku na sdílení pásem pro civilní a vojenské účely. ČTÚ navrhuje, aby bez individuálního oprávnění bylo možné Ministerstvem obrany využívat pro vojenské účely pouze pásma, která nejsou sdílena jakýmkoliv způsobem s jinými uživateli. Jedná se o upřesnění daného ustanovení, protože běžně je konkrétní kmitočtové pásmo přiděleno pro několik radiokomunikačních služeb, které mohou být využívány odlišnými uživateli. Na takové případy se dané ustanovení podle názoru ČTÚ nemá vztahovat.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven a doplněno příslušené odůvodnění.
	
ČTÚ	50	K 17 odst. 10 a § 17 odst. 11 písm. d) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje z 17 odst. 11 písm. d) Návrhu bez náhrady vypustit slovo „výhradně“ a zároveň v § 17 odst. 10 Návrhu ČTÚ navrhuje se za slova „(národní kmitočtová tabulka)“ vložit slovo „výhradně“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje uvést Návrh do souladu s bodovým zněním materiálu, kde je v bodě 48 uvedeno, že: „V § 17 odst. 10 se za slova „(národní kmitočtová tabulka)“ vkládá slovo „výhradně“.“.  ČTÚ tak v 17 odst. 11 písm. d) Návrhu navrhuje slovo „výhradně“ bez náhrady vypustit, a naopak jej doplnit do § 17 odst. 10 Návrhu.
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	51	K § 19 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 19 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Úřad rozhodne o změně oprávnění k využívání rádiových kmitočtů, vyžaduje-li to
a) dodržení závazků vyplývajících z mezinárodní smlouvy, kterou je Česká republika vázána a která byla vyhlášena ve Sbírce zákonů nebo ve Sbírce mezinárodních smluv,
b) dodržení závazků vyplývajících z členství České republiky v Evropské unii, Severoatlantické alianci anebo v mezinárodních organizacích,
c) nezbytně bezpečnost státu a není-li možné ji zajistit jiným způsobem,
d) změna přídělů rádiových kmitočtů, změna skutečností, na základě kterých bylo uděleno individuální oprávnění k využívání rádiových kmitočtů, nebo změna výše poplatků podle § 24,
e) držitel oprávnění k využívání rádiových kmitočtů; žádost o změnu přiděleného kmitočtu nebo jeho technických parametrů se považuje za žádost o udělení nového oprávnění k využívání rádiových kmitočtů podle § 17 ,nebo
f) výsledek mezinárodní kmitočtové koordinace., nebo
g) naplnění podmínky účelného využívání rádiových kmitočtů.“.

Odůvodnění: V návaznosti na doplnění § 17 odst. 11 písm. i) Návrhu, tj. možnosti neudělení oprávnění k využívání rádiových kmitočtů z důvodu, že by udělení oprávnění k využívání požadovaných kmitočtů vedlo k jejich neúčelnému využívání, ČTÚ navrhuje doplnit obdobně důvod pro změnu oprávnění k využívání rádiových kmitočtů. Dále ČTÚ navrhuje v písmenu f) daného ustanovení upřesnit, že se jedná o mezinárodní kmitočtovou koordinaci.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	52	K § 19 odst. 4 písm. d) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 19 odst. 14 písm. d) Návrhu tak, že zní:

„d) držitel oprávnění nevyužíval přidělené kmitočty nepřetržitě po dobu 6 měsíců nebo opakovaně přerušil využívání přidělených kmitočtů na souhrnnou dobu 12 měsíců v průběhu 2 let anebo je využíval k jiným účelům, než pro které mu byly přiděleny nebo přidělené rádiové kmitočty využíval neúčelně vzhledem ke geografickému rozsahu jejich přidělení; do doby přerušení využívání kmitočtů se nezapočítávají doby nutné pro opravy a údržbu vysílacích rádiových zařízení, nebo doba, kdy účelnému využívání kmitočtů bránily odůvodněné technické překážky; lhůta pro posouzení nevyužívání rádiových kmitočtů se počítá ode dne nabytí právní moci rozhodnutí, kterým bylo oprávnění k využívání rádiových kmitočtů držiteli oprávnění nebo jeho právnímu předchůdci uděleno poprvé; doba využívání rádiových kmitočtů se nesleduje u provozovatelů amatérské radiokomunikační služby,“.

Odůvodnění: ČTÚ navržené doplnění řeší problematiku účelného využití přidělených rádiových kmitočtů z hlediska rozsahu geografického přidělení, tj. potřebu zabránit tomu, aby rádiové kmitočty přidělené na rozsáhlém geografické území byly využívány např. pouze jedním vysílačem v jedné lokalitě a na zbytku území nikoliv, což by bránilo jejich využití jinými uživateli. Cílem je tedy zabránit nežádoucímu blokování spektra.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	53	K § 19 odst. 4 písm. g) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 19 odst. 4 písm. g) Návrhu vložit před slovo „kmitočtové“ slovo „mezinárodní“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje v § 19 odst. 4 písm. g) Návrhu upřesnit, že se jedná o mezinárodní kmitočtovou koordinaci.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	54	K § 19 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 19 doplnit odstavec, který zní:

„(8) Podání opravného prostředku proti rozhodnutí podle odstavce 4 písm. c) nemá odkladný účinek.“.

Odůvodnění: Standardní postup podle správního řádu, který umožňuje držiteli oprávnění využití opravných prostředků s tím, že podání opravného prostředku má odkladný účinek na rozhodnutí, v podstatě eliminuje účel ustanovení § 19 odst. 4 písm. c), podle kterého Úřad (ČTU) rozhodne o odnětí,  je-li to nezbytné k dodržení závazků vyplývajících z mezinárodní smlouvy, kterou je Česká republika vázána a která byla vyhlášena ve Sbírce zákonů nebo ve Sbírce mezinárodních smluv, anebo z členství České republiky v Evropské unii, Severoatlantické alianci anebo mezinárodních organizacích, anebo vyžaduje-li to bezpečnost státu. ČTÚ navrhovaná úprava dá možnost reagovat adekvátně v uvedených mimořádných případech. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	55	K § 19 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 19 odst. 6 Návrhu tak, že zní:

„(6) Oprávnění k využívání rádiových kmitočtů pozbývá platnosti
a) uplynutím doby, na kterou bylo oprávnění k využívání rádiových kmitočtů uděleno,
b) dnem zániku právnické osoby, která je držitelem oprávnění k využívání rádiových kmitočtů, pokud tato nemá právního nástupce,
 c) dnem úmrtí držitele oprávnění, pokud v jeho podnikání nepokračuje dědic 16b) nebo správce dědictví 16c),
d) dnem, kdy rozhodnutí Úřadu podle odstavce 4 nabylo právní moci, nebo dnem uvedeným v takovém rozhodnutí, podle toho, která z těchto skutečností nastane později,
e) dnem převodu přídělu rádiových kmitočtů podle § 23, to neplatí, pokud nový držitel přídělu rádiových kmitočtů vysloví souhlas podle § 22 odst. 5,
f) dnem pozbytí platnosti přídělu podle § 22c s výjimkou § 22c odst. 1 písm. d), pokud tento zákon nestanoví jinak (§ 20 odst. 3), nebo
g) dnem nabytí právní moci nového oprávnění podle § 19a odst. 2.

V případě změny přídělu podle § 22a postupem podle § 122 odst. 5 určí Úřad platnost individuálních oprávnění v tomto rozhodnutí.“.

Odůvodnění: Z důvodu vyloučení automatického pozbytí platnosti oprávnění k využívání rádiových kmitočtů v případě změny přídělu postupem podle § 122 odst. 5 navrhuje ČTÚ v této připomínce uvedenou úpravou § 19 odst. 6 umožnit Úřadu (ČTÚ) podle okolností konkrétního případu deklarovat účinky v takovém rozhodnutí o změně přídělu tak, aby mohla individuální oprávnění v odůvodněných případech zůstat v platnosti.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven.

„V případě změny přídělu rádiových kmitočtů na základě rozhodnutí podle § 22a postupem podle § 122 odst. 5 stanoví předseda Rady dobu platnosti oprávnění k využívání rádiových kmitočtů v tomto rozhodnutí.“

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	56	K 19a odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 19a odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Ke změně držitele oprávnění k využívání rádiových kmitočtů může dojít, není-li v rozhodnutí o udělení přídělu rádiových kmitočtů nebo oprávnění k využívání rádiových kmitočtů stanoveno jinak.“.

Odůvodnění: Navržená změna má upřesnit případy, ve kterých může být stanovena podmínka omezující možnost převodu nebo pronájmu individuálního oprávnění. Obecně má toto omezení význam pro zajištění hospodářské soutěže pouze v případě, že je přístup ke spektru omezen, tedy v právě v případě přídělů rádiových kmitočtů.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	57	K § 19b odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 19b odst. 3 Návrhu vložit před slova „pilotních projektů“ slova „časově a územně omezených“.

Odůvodnění: ČTÚ navržené upřesnění konkretizuje pilotní projekty tak, aby bylo zřejmé, že pilotní projekty musí být časově a geograficky omezené, jinak se jedná o standardní využití rádiového spektra, resp. poskytování služeb elektronických komunikací. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	58	K § 20 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 20 odst. 3 nahradit slova „omezení přídělu“ slovy „odnětí přídělu“.

Odůvodnění: Pojem „omezení přídělu“ zákon o elektronických komunikacích nezná a pojem není v zákoně definován. Institut odnětí přídělu (§ 22b) odpovídá „opatření“ popsanému v tomto odstavci. Rovněž důvodová zpráva hovoří k bodu 71 o „odnětí přídělu“. ČTÚ tak navrhuje upravit Návrh ve smyslu této připomínky, a to ve všech případech výskytu daného pojmu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	59	K § 20 odst. 7 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Ustanovení § 20 odst. 7 Návrhu nenavazuje na ostatní odstavce tohoto ustanovení. ČTÚ není zřejmé, z jakého důvodu se v § 20 odst. 7 Návrhu hovoří o „prodloužení přídělu“ když se podle § 20 odst. 6 vydává „nový příděl“. 

Současně se ČTÚ domnívá, že by se nemělo jednat o informace o poptávce na trhu „od jiných podnikatelů“, ale o informace o poptávce „jiných podnikatelů“.

ČTÚ navrhuje upravit § 20 odst. 7 Návrhu ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	60	K § 21 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 21 odst. 2 Návrhu například tak, že zní:

„(2) V případě, že se výběrové řízení podle odstavce 1 týká rádiových kmitočtů v harmonizovaném rádiovém spektru, Úřad nejpozději ke dni zahájení zároveň se zahájením veřejné konzultace informuje Skupinu RSPG o záměru vyhlášení výběrového řízení a uvede, zda požaduje svolání fóra pro vzájemné hodnocení, případně v jakém termínu, a zda požaduje přijetí zprávy nebo stanoviska zohledňující názory vyjádřené na zasedání Skupiny RSPG. Úřad informuje Skupinu RSPG o vyhlášení výběrového řízení podle odstavce 9. Úřad může požádat Skupinu RSPG o svolání fóra a zároveň může požádat, aby Skupina RSPG přijala zprávu nebo stanovisko zohledňující názory vyjádřené na zasedání fóra. V průběhu fóra Úřad poskytne Skupině RSPG vysvětlení, jakým způsobem navrhované opatření podmínky výběrového řízení
a) podporujíe rozvoj vnitřního trhu, přeshraniční poskytování služeb, jakož i hospodářskou soutěž, maximalizuje výhody pro spotřebitele a dosahuje cílů stanovených tímto zákonem a přímo použitelnými předpisy Evropské unie 77),
b) zajišťujíe účelné a efektivní využívání rádiového spektra, a
c) zajišťujíe stabilní a předvídatelné investiční podmínky pro stávající i potenciální podnikatele využívající rádiové spektrum při zavádění sítí pro poskytování služeb elektronických komunikací, které jsou závislé na rádiovém spektru. 
V návaznosti na jednání fóra pro vzájemné hodnocení může Úřad požádat skupinu RSPG o přijetí stanoviska k výběrovému řízení.“.

Odůvodnění: Návrh „zdvojuje“ povinnost informovat Skupinu RSPG, a to jednou při zahájení konzultace, podruhé při vyhlášení výběrového řízení. Kodex přitom stanoví povinnost informovat „o každém návrhu opatření“ (čl. 35. odst. 1), nikoliv o opatřeních již přijatých. Informace o přijatých opatřeních jde nad rámec Kodexu; Skupina RSPG na takovou informaci ani nemá důvod reagovat, protože jde již o přijatá opatření, do kterých nelze promítnout případná doporučení. 
Účelem vzájemného hodnocení je mj. umožnit národním administracím, aby si navrhovaný postup ověřily, upřesnily nebo vylepšily na základě výměny zkušeností. Pokud chce regulátor iniciovat proces vzájemného hodnocení za účelem takové optimalizace či verifikace svých opatření, oznamuje záměr s požadavkem na iniciaci procesu i ve velkém předstihu před vyhlášením veřejné konzultace, jakmile má navrhovaná opatření formulovaná. S informací o záměru provést výběrové řízení se tedy na RSPG regulátor obrací kdykoliv, neinformuje jej až k termínu vyhlášení výběrového řízení, ale nejpozději ke dni zahájení výběrového řízení.
 
ČTÚ tak navrhuje v Návrhu upravit daný postup odpovídající Kodexu, kdy Úřad informuje Skupinu RSPG o návrhu jednou, a to nejpozději k termínu zahájení veřejné konzultace.

Dále ČTÚ upozorňuje, že Návrh dále obsahuje dva navzájem neslučitelné požadavky. Úřad má zároveň s tím, když informuje Skupinu RSPG o zahájení konzultace a žádá o svolání fóra pro vzájemné hodnocení, uvést, zda požaduje vydání stanoviska; to znamená, že by o vydání stanoviska žádal před konáním fóra pro vzájemné hodnocení. Zároveň ale má Úřad o stanovisko požádat „v návaznosti na jednání fóra“ – tedy až po konání fóra. ČTÚ navrhuje ponechat ustanovení se žádostí o stanovisko pouze ve větě, která je v souladu s Kodexem, tj.: „V návaznosti na jednání fóra….“.

Podle dikce Kodexu musí stanoviska vyjádřená na fóru pro vzájemné hodnocení zohlednit zpráva Skupiny RSPG (čl. 35 odst. 7), nikoliv stanovisko Skupiny RSPG (čl. 35 odst. 9). Stávající text novely to uvádí nepřesně. Navrhované změny odstraňují také tento problém.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	61	K 21 odst. 10 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ není zřejmé, co vše se rozumí využíváním k alternativním účelům ve smyslu § 21 odst. 10 Návrhu a jak má být dané ustanovení naplňováno. Pokud se jedná o alternativnímu využívání ve vztahu k harmonizovanému využití, je to potřeba upřesnit. ČTÚ rovněž navrhuje v tomto smyslu doplnit příslušnou část důvodové zprávy k danému ustanovení.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Vysvětleno.
Kodex používá termín „alternativní účely“ i v kontextu stanovení vyvolávací ceny viz např. preambule 101. Náklady spojené se získáním rádiového spektra mohou ovlivnit rozhodnutí o tom, zda o taková práva usilovat a zdroje rádiového spektra využít. V zájmu zajištění optimálního využití rádiového spektra by se proto měly vyvolávací ceny stanovit způsobem, který povede k efektivnímu přidělování práv, bez ohledu na použitý typ výběrového řízení. Je třeba vzít v potaz také možné náklady spojené s plněním podmínek oprávnění uložených na podporu cílů politiky. Přitom by se měla rovněž zohlednit situace v oblasti hospodářské soutěže na dotčeném trhu, včetně možných alternativních způsobů využití zdrojů.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	62	Obecná připomínka k § 21a Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ považuje zařazení předmětné problematiky do samostatného ustanovení (§ 21a Návrhu) za nekoncepční a matoucí, když lze podle názoru ČTÚ například odstavce 1 a 2 a další obsahující „speciální“ dobu platnosti přídělu rádiových kmitočtů a podmínky prodloužení zapracovat do § 22 (viz § 22 odst. 6 Návrhu věnující se době platnosti přídělu). 

Dobu prodloužení je přitom podle názoru ČTÚ nastavit tak, aby v případě prodloužení nebyla celková doba platnosti přídělu kratší než 20 let, ale zároveň nebyla povinná doba prodloužení povinně vždy 5 let, tak jak je navrhováno, tzn. aby například v případě, že byl udělen příděl rádiových kmitočtů na 17 let bylo možné prodloužení pouze o 3 roky, nikoli vždy o 5 let, jak je navrhováno. V tomto smyslu je potřeba navrhovaný § 21a odst. 3 Návrhu upravit.  

ČTÚ současně navrhuje uvést do souladu proces přezkumu podle nyní navrhovaného § 21a Návrhu a přezkum podle § 20 tak, aby nebyly zbytečně vytvářeny dva procesy pro procedurálně obdobné posouzení, když se stále jedná o přezkum, byť s právně odlišným závěrem (prodloužení, doba práv). ČTÚ tak navrhuje přesunout příslušné části ustanovení § 21a Návrhu do ustanovení § 20 a 22 Návrhu. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text § 21a zapracován do § 20 odst. 4 a 5, § 21 odst. 10 a § 22 odst. 5 a 6.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	63	K § 22 odst. 3 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 22 odst. 3 Návrhu tak, že zní:

„(3) V případě, že tržně motivované budování infrastruktury naráží na ekonomické a fyzické překážky, v jejichž důsledku má přístup koncových uživatelů k sítím nebo službám značné nedostatky nebo vůbec neexistuje, může předseda Rady v rozhodnutí o přídělu uvést
a) podmínky sdílení fyzické infrastruktury využívající rádiové kmitočty včetně aktivních prvků sítě nebo,
b) rámcové podmínky a pravidla obchodních dohod o národním nebo mezinárodním roamingu,
c) podmínky koordinace stavebních prací za účelem budování sítí elektronických komunikací využívajících rádiové kmitočty, a
d) podmínky povinnosti související se sdílením pasivní infrastruktury nebo povinnosti uzavírat lokalizované dohody o přístupu k národnímu nebo mezinárodnímu roamingu nebo možnost Úřadu stanovit takové podmínky rozhodnutím podle § 84a.“. 

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit možnost Úřadu (ČTÚ) stanovit podmínky sdílení sdílením pasivní infrastruktury nebo povinnosti uzavírat lokalizované dohody o přístupu k národnímu nebo mezinárodnímu roamingu nikoli pouze v rámci přídělu rádiových kmitočtů, ale rovněž následně v rámci samostatného regulačního rozhodnutí.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	64	K § 22 odst. 4 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje nahradit slova „podle odstavců 2 a 3“ slovy „podle odstavce 3“.

Odůvodnění: ČTÚ má zato, že odkaz v § 22 odstavci 4 na odstavec 2 je nesprávný, když se vztahuje k odstavci 3.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	65	K § 22 odst. 5 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: Do § 22 odst. 5 Návrhu je přenesen poslední pododstavec čl. 61 odst. 4 Kodexu. I s ohledem na skutečnost, že daný článek patří do kapitoly II. Přístup a propojení se domníváme, že daná povinnost nemá být řešena v rámci § 22, tj. v rámci přídělu rádiových kmitočtů. Spojení „v případě řešení sporů“ není současně dostatečně konkrétní, když není zřejmé, o jaký spor se má jednat, zároveň je však na tento spor navázána možnost uložení dané povinnosti. ČTÚ tak navrhuje upravit Návrh ve smyslu této připomínky. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Odstavec 5 je v § 84a.	
ČTÚ	66	K § 22a odst. 2 písm. a) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 22a odst. 2 písm. a) Návrhu tak, že zní:

„a) oprávnění k využívání rádiových kmitočtů, na které se příděl vztahuje, bylo odňato podle § 19 odst. 4 písm. b) nebo d) nebo g) a držitel přídělu byl držitelem odňatého oprávnění, nebo“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje odstranit z § 22a odst. 2 písm. a) Návrhu odkaz na § 19 odst. 4 písm. g), které se týká odnětí individuálního oprávnění z důvodu mezinárodní kmitočtové koordinace a specificky řeší případ, kdy žadatel požaduje udělení individuálního oprávnění ještě před provedením této koordinace. ČTÚ tak navrhuje bez náhrady vypustit odkaz na toto ustanovení.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	67	K § 22b odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 22b odst. 2 Návrhu tak, že zní:

„(2) Pokud lhůta pro zahájení využívání rádiových kmitočtů není stanovena přídělem rádiových kmitočtů, je držitel přídělu povinen začít využívat přidělené rádiové kmitočty v plném rozsahu do 2 let ode dne právní moci rozhodnutí o udělení přídělu. Pokud držitel přídělu nezačal využívat přidělené rádiové kmitočty v plném rozsahu a ve stanovené lhůtě, předseda Rady rozhodne o odnětí přídělu rádiových kmitočtů.“.

Odůvodnění: Uvedené doplnění by mělo motivovat držitele přídělů, aby využívali celý rozsah přiděleného spektra pod hrozbou odejmutí jeho celku, resp. odejmutí celého přídělu rádiových kmitočtů. Pokud by se odňaly pouze nevyužívané kmitočty, které by představovaly pouze omezenou část získaných práv, mohly by zůstat nevyužité, protože by neumožnily s ohledem na omezené množství (rozsah) takových rádiových kmitočtů nastavit smysluplný obchodní model pro jiného držitele přídělu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	68	K § 23a odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje ponechat § 23a odst. 1 ve stávající znění.

Odůvodnění: ČTÚ se domnívá, že ani z čl. 51 odst. 3 Kodexu, kterým má být navrhovaná změna vyvolána, nevyplývá povinnost uveřejnit rozhodnutí o udělení, změně nebo odnětí přídělu rádiových kmitočtů. Proto ČTÚ navrhuje ponechat stávajícího stavu, tj. zveřejnění pouze sdělení o udělení, změně nebo odnětí přídělu rádiových kmitočtů, nikoli samotné rozhodnutí.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	69	K § 23b odst. 1 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ není z Návrhu zřejmé, jaký je vztah mezi daným ustanovením § 23b odst. 1 Návrhu, které se primárně vztahuje k rozhodnutí přídělu, a dalšími ustanoveními zákona. Zařazení § 23b Návrhu jako samostatného ustanovení, kterým se má transponovat čl. 52 odst. 2 Kodexu, není v tomto ohledu koncepční a nedává příliš smyslu. ČTÚ tak navrhuje v co možná největší míře dané ustanovení zapracovat do stávající úpravy § 22 a 22a zákona. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Vysvětleno.
Nejedná se o koncepční záležitost, ale o legislativně technické promítnutí smyslu a účelu předmětného ustanovení evropského právního předpisu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	70	K § 24 odst. 1 písm. a) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 24 odst. 1 písm. a) Návrhu tak, že zní:

„a) v pozemní pohyblivé službě v rozmezí od 1 000 Kč do 8 000 000 Kč za jeden přidělený kmitočtový úsek rádiového spektra o šířce nejvýše 5 MHz v závislosti na využívané šířce kmitočtového pásma, parametrech rádiového zařízení a velikosti obsluhované územní oblasti,“

Odůvodnění: Výše ročních poplatků podle § 24 odst. 1 písm. a) byly stanoveny cca před 15 lety s předpokladem, že šíře kanálu v pohyblivé službě může být maximální 5 MHz. Přidělené úseky v dnešní době však mohou být zdaleka širší, v případě širokopásmových služeb např. 80-200 MHz, a proto se navrhuje tato úprava a stanovení konkrétní maximální šířky kmitočtového úseku, pro který omezení výše poplatku platí. Konkrétní způsob stanovení poplatku stanoví příslušné nařízení vlády (v současné době nařízení vlády č. 154/2005 Sb.). V případě širšího úseku, než je 5 MHz se výše poplatku proporcionálně zvýší. Pokud by se tento limit nestanovil, neplatila by část věty týkající se závislosti na využívané šířce kmitočtového pásma, protože by cena byla pro jakýkoliv přidělený kmitočtový úsek stejná.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.

„a) v pozemní pohyblivé službě v rozmezí od 1 000 Kč do 8 000 000 Kč za jeden přidělený kmitočtový úsek rádiového spektra o šířce nejvýše 5 MHz v závislosti na využívané šířce kmitočtového pásma, parametrech rádiového zařízení a velikosti obsluhované územní oblasti; v případě kmitočtového úseku širšího než 5 MHz je výše poplatku proporčně vyšší,“
	
ČTÚ	71	K § 24 odst. 1 písm. f) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 24 odst. 1 písm. a) Návrhu tak, že zní:

„(f) u ostatních radiokomunikačních služeb v rozmezí od 1 200 Kč do 9 600 250 000 Kč za jeden přidělený kmitočtový úsek rádiového spektra v závislosti na parametrech rádiového zařízení a velikosti obsluhované územní oblasti.“.

Odůvodnění: S ohledem na plánovanou komplexní změnu nařízení vlády č. 154/2005 Sb., kdy stanovení zpoplatnění je poplatné roku 2005, je nezbytné rozšířit rozsah v kategorii ostatních radiokomunikačních služeb. Navržená změna by měla zohlednit nové specifické aplikace v důsledku technologického vývoje – např. vysokovýkonové radiolokační využití, služby poskytované na palubě letadla a další.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Smyslem zvýšeného zákonného limitu je umožnit do budoucna stanovit rozdílnou výši poplatků pro vysílací zařízení s odlišnými technickými parametry – typicky např. poplatku za radiolokátor pro měření rychlosti a poplatku za radiolokátor pro řízení leteckého provozu, kde je nyní výše stejná. Dále je nutno počítat, že v nařízení vlády č. 154/2005 Sb. bude nezbytné v závislosti na rozvoji nových služeb/aplikací zajistit zpoplatnění těchto služeb/aplikací, které jsou zařazeny do kategorie jiné služby a současná maximální výše tomu neodpovídá. Typicky je požadována úprava poplatku např. pro služby internetu na palubě letadla, kde je dnes zpoplatnění v rámci pohyblivé služby – tedy v řádu milionů, ale pokud by se pro ně nově stanovil specifický poplatek, byl by pouze 9 600 Kč. Opět se tedy nejedná o úmysl navýšit poplatky, ale o úmysl, aby se některé poplatky nestaly nesmyslně nepřiměřeně nízkými a stát měl možnost nastavit vyváženou a adekvátní výši poplatků pro ty služby/aplikace, které spadají do kategorie ostatních služeb. Stávající velmi nízká horní hranice nedovoluje nastavit tyto poplatky vyváženě. 
V nařízení vlády č. 154/2005 Sb. je potřeba diferenciovat mezi jednotlivými službami tak, aby byl stanovován poplatek v adekvátní výši, nejedná se tak o „skokové navýšení poplatků“ paušálně. 	
ČTÚ	72	K § 25 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 25 odst. 6 Návrhu tak, že zní:

„(6) Pokud se žadateli v plném rozsahu nevyhoví ani v části, vrátí mu Úřad celý poplatek za využívání rádiových kmitočtů.“.

Odůvodnění: Jedná se o zpřesnění Návrhu, které může být vykládán i tak, že „částečné vyhovění žádosti“ by vedlo k vrácení poplatku (nebylo vyhověno v plném rozsahu), ale zároveň by bylo uděleno krátkodobého oprávnění k využívání rádiových kmitočtů, což je nepřípustný stav.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	73	K § 26 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje ponechat § 26 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích ve stávajícím znění.

Odůvodnění: Ačkoli navrhovanou změnu § 26 odst. 3 dříve inicioval ČTÚ, již podle názoru ČTÚ není potřeba toto ustanovení upravovat, a to  s ohledem na změnu § 5 odst. 6 vyhlášky 157/2005 Sb., provedenou vyhláškou č. 120/2019 Sb., o náležitostech přihlášky ke zkoušce k prokázání odborné způsobilosti k obsluze vysílacích rádiových zařízení, o rozsahu znalostí potřebných pro jednotlivé druhy odborné způsobilosti, o způsobu provádění zkoušek, o druzích průkazů odborné způsobilosti a době jejich platnosti.
 
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	74	K hlavě III dílu 3 zákona o elektronických komunikacích

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje za § 26 zákona o elektronických komunikacích vložit § 26a až 26c, které zní:

„Registrace družicové sítě nebo soustavy a podmínky využívání rádiových kmitočtů

§ 26a

(1) Rádiové kmitočty pro družicovou síť nebo soustavu lze využívat na základě přídělu rádiových kmitočtů (§ 22) nebo oprávnění k využívání rádiových kmitočtů (§ 17). O příděl rádiových kmitočtů pro družicové sítě nebo soustavy nebo oprávnění k využívání rádiových kmitočtů kosmickou stanicí lze požádat po úspěšném zápisu družicové sítě nebo soustavy do Základního mezinárodního rejstříku rádiových kmitočtů (MIFR) u Radiokomunikačního úřadu Mezinárodní telekomunikační unie (dále jen „Radiokomunikační úřad“). Při udělení přídělu rádiových kmitočtů nebo oprávnění k využívání rádiových kmitočtů podle věty první se postupuje podle § 15 až 24, pokud není dále stanoveno jinak. 

(2) Řízením o registraci družicové sítě nebo soustavy se rozumí postup při provádění předběžné ohlášky, kmitočtové koordinace nebo notifikace anebo zápisu družicové sítě nebo soustavy do Základního mezinárodního rejstříku rádiových kmitočtů u Radiokomunikačního úřadu. Řízení o registraci družicové sítě nebo soustavy před Radiokomunikačním úřadem se považuje za řízení o předběžné otázce pro řízení o žádosti o vydání přídělu rádiových kmitočtů pro družicové sítě nebo soustavy nebo pro řízení o vydání oprávnění k využívání rádiových kmitočtů kosmickou stanicí. Podmínky využívání rádiových kmitočtů v přídělu rádiových kmitočtů pro družicové sítě nebo soustavy nebo v oprávnění k využívání rádiových kmitočtů kosmickou stanicí musí být v souladu s příslušným zápisem družicové sítě nebo systému uvedeným v Základním mezinárodním rejstříku rádiových kmitočtů. 

(3) Žádost o předběžnou ohlášku, o kmitočtovou koordinaci nebo notifikaci anebo žádost o zápis družicové sítě nebo soustavy do Základního mezinárodního rejstříku rádiových kmitočtů a další úkony související s registrací družicové sítě nebo soustavy je žadatel povinen u Radiokomunikačního úřadu učinit výlučně prostřednictvím Úřadu. Pro postup Úřadu v řízení o registraci družicové sítě nebo soustavy se ustanovení správního řádu nepoužijí, s výjimkou ustanovení o základních zásadách činnosti správních orgánů. Je-li to pro usnadnění průběhu řízení o registraci družicové sítě nebo soustavy účelné, může Úřad vyzvat žadatele o registraci družicové sítě nebo soustavy, aby jednal přímo s Radiokomunikačním úřadem, členským státem Mezinárodní telekomunikační unie nebo s provozovatelem jiné družicové sítě nebo soustavy. 

(4) Jednotlivé části řízení o registraci družicové sítě nebo soustavy se uplatní pouze v případě, je-li to vyžadováno Radiokomunikačním řádem Mezinárodní telekomunikační unie (dále jen „Radiokomunikační řád“). Žadatel o registraci družicové sítě nebo soustavy je povinen zajistit si na vlastní náklady přístup k Informačnímu oběžníku kosmických služeb Radiokomunikačního úřadu (BR IFIC). Žadatel o registraci družicové sítě nebo soustavy je povinen poskytnout Úřadu veškerou součinnost potřebnou pro vyřízení žádosti a postupovat v souladu s výzvami Úřadu. Pokud v důsledku nesplnění výzvy Úřadu dojde k zastavení řízení o registraci družicové sítě nebo soustavy u Radiokomunikačního úřadu, Úřad žadatele o registraci družicové sítě nebo soustavy o této skutečnosti vyrozumí.

(5) Držitel oprávnění k využívání rádiových kmitočtů kosmickou stanicí je povinen neprodleně Úřadu oznámit uvedení do provozu nebo odstavení z provozu kosmických stanic, které mají vliv na obsazení jednotlivých kmitočtových pásem, a rovněž takové změny provozu, které jsou členské státy Mezinárodní telekomunikační unie povinny oznamovat Radiokomunikačnímu úřadu v souladu s Radiokomunikačním řádem. Pro oprávnění k využívání rádiových kmitočtů podle odstavce 1 se nepoužije ustanovení § 19 odst. 4 písmene a), c), a d) a § 19 odst. 5.

(6) Dobu platnosti v přídělu rádiových kmitočtů pro družicové sítě nebo soustavy nebo v oprávnění k využívání rádiových kmitočtů kosmickou stanicí Úřad stanoví bez časového omezení. 

(7) Příděl rádiových kmitočtů pro družicové sítě nebo soustavy a oprávnění k využívání rádiových kmitočtů kosmickou stanicí pozbývá platnosti ke dni výmazu příslušného zápisu družicové sítě nebo soustavy ze Základního mezinárodního rejstříku rádiových kmitočtů. 

(8) Podmínky využívání rádiových kmitočtů podle odstavce 1, které jsou České republice vyhrazeny na základě rovnoprávného přístupu členských států Mezinárodní telekomunikační unie k orbitálním pozicím a rádiovým kmitočtům podle Radiokomunikačního řádu, stanoví vláda nařízením. Vláda může nařízením stanovit, že příděl rádiových kmitočtů podle odstavce 1 pro národní orbitální pozice udělí Úřad žadateli i bez výběrového řízení.

§ 26b

(1) Žadatel o registraci družicové sítě nebo soustavy je povinen uhradit Úřadu veškeré náklady, které jsou s jednotlivými částmi procesu registrace družicové sítě nebo soustavy spojeny a jsou Mezinárodní telekomunikační unií jejím členským státům účtovány. Náklady podle věty první je žadatel povinen uhradit Úřadu i v případě, že řízení o předběžné ohlášce, kmitočtové koordinaci nebo notifikaci anebo zápisu družicové sítě nebo soustavy do Základního mezinárodního rejstříku rádiových kmitočtů nebude úspěšně dokončeno a současně vznikla České republice povinnost k úhradě těchto nákladů. V případě, že žadatel neuhradí náklady podle věty první řádně a včas, Úřad podá podnět Radiokomunikačnímu úřadu k zastavení řízení o registraci družicové sítě nebo soustavy.

(2) Úřad je oprávněn po žadateli o registraci družicové sítě nebo soustavy rovněž požadovat úhradu nákladů účelně vynaložených Úřadem na účast jeho zástupců na koordinačních jednáních, pokud si žadatel účast zástupců Úřadu na jednáních vyžádal.

(3) Výši nákladů podle odstavce 1 a 2 vyměří Úřad. Při vybírání a vymáhání těchto nákladů Úřad postupuje podle daňového řáduXX) obdobně. 

(4) K zajištění povinnosti uhradit náklady podle odstavce 1 je žadatel o registraci družicové sítě nebo soustavy povinen složit peněžitou záruku, jejíž výši určí Úřad v závislosti na předběžném odhadu nákladů ze strany Radiokomunikačního úřadu. Peněžitou záruku je žadatel o registraci družicové sítě nebo soustavy povinen složit nejpozději do 14 dnů ode dne doručení sdělení Úřadu o její výši na určený bankovní účet Úřadu, jinak Úřad neprovede takovým žadatelem požadovaný úkon vůči Radiokomunikačnímu úřadu. Peněžitá záruka se započítá na úhradu nákladů podle odstavce 1. Případný rozdíl mezi složenou peněžitou zárukou a uhrazenými náklady podle odstavce 1 Úřad vrátí žadateli o registraci družicové sítě nebo soustavy na bankovní účet, z něhož byla peněžitá záruka uhrazena. Žadatel o registraci družicové sítě nebo soustavy nemá nárok na úroky ze složené peněžité záruky. V případě, že žadatelem o registraci družicové sítě nebo soustavy složená peněžitá záruka nebude postačovat k úhradě nákladů podle odstavce 1, je žadatel povinen zbývající část nákladů složit nejpozději do 14 dnů ode dne doručení sdělení Úřadu o její výši na určený bankovní účet Úřadu. 

(5) V případě, kdy je žadatelem o registraci družicové sítě nebo soustavy Česká republika nebo organizační složka státu, může Úřad v souladu s pravidly Mezinárodní telekomunikační unie požádat o osvobození úhrady nákladů podle odstavce 1. V případě, že Radiokomunikační úřad rozhodne o osvobození žádosti od úhrady těchto nákladů, Úřad vrátí složenou peněžitou záruku podle odstavce 4. Je-li více žadatelů o registraci družicové sítě nebo soustavy, může Úřad požádat o osvobození úhrady nákladů podle odstavce 1 pouze u jedné žádosti v kalendářním roce, a to podle pořadí došlých žádostí.

§ 26c

(1) Žadatel o registraci družicové sítě nebo soustavy je povinen Úřad bezodkladně informovat o jakékoliv změně vztahující se k procesu registrace družicové sítě nebo soustavy a postupu kmitočtové koordinace, pokud je vedena. 

(2) Žadatel o registraci družicové sítě nebo soustavy, držitel přídělu rádiových kmitočtů pro družicové sítě nebo soustavy a držitel oprávnění k využívání rádiových kmitočtů kosmickou stanicí je povinen zabezpečit ochranu podmínek vztahujících se ke své družicové síti nebo soustavě anebo kosmické stanici, která byla již registrována nebo je předmětem žádosti o registraci podle § 26a odst. 3, vůči ostatním družicovým sítím nebo soustavám, jejichž technické parametry byly zveřejněny v Informačním oběžníku kosmických služeb Radiokomunikačního úřadu, a v případě, že zjistí možnost vzájemné kolize či provozní neslučitelnosti, je povinen zaslat podnět k uplatnění připomínek Úřadu, a to nejpozději 6 týdnů před uplynutím lhůty pro podání připomínek u Radiokomunikačního úřadu stanovené v Informačním oběžníku kosmických služeb Radiokomunikačního úřadu. V případě, že Úřad dojde k závěru, že je podnět relevantní, uplatní jej v rámci připomínek a zašle nesouhlasné stanovisko dotčenému členskému státu Mezinárodní telekomunikační unie a Radiokomunikačnímu úřadu. V případě, že je dotčeným členským státem Česká republika, zašle Úřad připomínky zároveň provozovateli této kolidující či provozně neslučitelné družicové sítě nebo soustavy a Radiokomunikačnímu úřadu.

(3) Pokud žadatel o registraci družicové sítě nebo soustavy nedokončí příslušné části procesu registrace družicové sítě nebo soustavy ve lhůtách stanovených Radiokomunikačním řádem a Radiokomunikační úřad řízení o registraci družicové sítě nebo soustavy zastaví, Úřad jej o této skutečnosti vyrozumí.

(4) O úspěšném provedení předběžné ohlášky, dokončení koordinačního procesu nebo procesu notifikace rádiových kmitočtů družicové sítě nebo soustavy anebo provedení zápisu družicové sítě nebo soustavy do Základního mezinárodního rejstříku rádiových kmitočtů Úřad vydá osvědčeníXX), které doručí žadateli o registraci družicové sítě nebo soustavy. O vydání přídělu rádiových kmitočtů pro družicové sítě nebo soustavy a oprávnění k využívání rádiových kmitočtů kosmickou stanicí podle § 26a odst. 1 může požádat pouze držitel osvědčení podle věty první.“.

ČTÚ dále souvislosti s nově navrhovanými ustanoveními k problematice družicových sítí navrhuje doplnit pravomoc Úřadu vyměřit, vybírat a vymáhat platby, resp. náklady související s žádostí o registraci družicové sítě nebo soustavy.

Odůvodnění: Důvodem ČTÚ opakovaně navržené úpravy je potřeba stanovit podmínky a postup žadatele při registraci družicové sítě nebo soustavy do Mezinárodního rejstříku rádiových kmitočtů, který spravuje Radiokomunikační úřad Mezinárodní telekomunikační unie. Řízení o registraci družicové sítě nebo soustavy se může sestávat z několika dílčích částí, resp. úkonů (např. z předběžné ohlášky, koordinace, notifikace), a to podle toho, zda jsou v konkrétním případě vyžadovány Radiokomunikačním řádem. S problematikou družicové koordinace souvisí mj. i platby Mezinárodní telekomunikační unii a ustanovení týkající se této problematiky jsou zcela nezbytné, aby byly důsledně ošetřeny postupy a podmínky kladené na žadatele o zápis družicové sítě do mezinárodního kmitočtového registru. V případě, že platby předepsané Mezinárodní telekomunikační unií nejsou uhrazeny žadatelem, je povinností členského státu, tj. MPO, tyto poplatky ze svého rozpočtu uhradit, což se v minulosti již stalo.
Cílem navržených změn je tak mj. do okamžiku úhrady stanoveného poplatku žadatelem nepostoupit dále jeho žádost Mezinárodní telekomunikační unii (do této chvíle Úřad takovou žádost nemohl odmítnout a musel žádost postoupit dále a vystavit se riziku úhrady poplatku z jeho strany).

Současně je řešena i problematika kmitočtových plánů, kdy Česká republika disponuje zápisy v příslušných dodatcích Radiokomunikačního řádu a je zcela nezbytné stanovit pravomoci a postupy pro případ, že by tento „národní statek“ chtěla Česká republika využít.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	75	K § 27 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 27 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) K úhradě efektivně a účelně vynaložených nákladů vzniklých držitelům oprávnění k využívání rádiových kmitočtů nebo Ministerstvu obrany při využívání rádiových kmitočtů pro vojenské účely v důsledku změn ve využívání rádiového spektra z důvodů uvedených v § 19 odst. 1 písm. a) až c) a f), § 19 odst. 4 písm. c), a f) a g) a podle § 20 odst. 3 Úřad zřídí radiokomunikační účet, který spravuje. Prostředky radiokomunikačního účtu lze použít také k úhradě nákladů vzniklých držitelům oprávnění k využívání rádiových kmitočtů nebo Ministerstvu obrany při využívání rádiových kmitočtů pro vojenské účely v důsledku odstranění vzniklé technické nekompatibility, která není důsledkem nedodržení podmínek stanovených v oprávnění k využívání rádiových kmitočtů, ve všeobecném oprávnění nebo v plánu využití rádiového spektra.“.

Odůvodnění: Možnost změny či odnětí individuálního oprávnění k využívání rádiových kmitočtů na základě výsledku mezinárodní kmitočtové koordinace reflektuje aktuální postup Úřad v případě, že žadatel požádal o udělení oprávnění před provedením mezinárodní kmitočtové koordinace. Na základě tohoto požadavku žadatele je vložena do podmínek oprávnění podmínka, že Úřad může změnit či v krajním případě oprávnění odejmout. Tato podmínka vedoucí k tzv. přednostnímu udělení oprávnění, je však provedena na základě dobrovolné žádosti žadatele, a to s jeho vědomím, že v krajním případě může být oprávnění odňato, a to na jeho vlastní náklady. ČTÚ tak navrhuje odstranit z předmětného ustanovení odkaz na § 19 odst. 1 písm. f) a § 19 odst. 4 písm. g) Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	76	K § 27 odst. 2 písm. b) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 27 odst. 2 písm. b) Návrhu za slovo „programových“ doplnit slova „a měřících“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit dané ustanovení Návrhu tak, aby bylo možné z prostředků radiokomunikačního účtu financovat i náklady na pořízení a údržbu měřící techniky, jejíž užívání bezprostředně souvisí se správou kmitočtového spektra, avšak při současném znění nelze na její pořízení prostředky z radiokomunikačního účtu použít. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	77	K § 33 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 33 odst. 1 Návrhu například tak, že zní:

„(1) Podnikatel poskytující veřejně dostupnou interpersonální komunikační službu založenou na číslech umožňující koncovým uživatelům volání na čísla v národním nebo mezinárodním číslovacím plánu je povinen poskytovat všem svým koncovým uživatelům, včetně zdravotně postižených uživatelů a uživatelů veřejných telefonních automatů, přístup k tísňovým službám prostřednictvím tísňové komunikace s nejvhodnějším pracovištěm pro příjem tísňové komunikace, který je bezplatný a který nevyžaduje použití jakéhokoliv platebního prostředku, prostřednictvím tísňových čísel. Podnikatel podle věty první je povinen zajistit přístup zdravotně postižených uživatelů k tísňovým službám, který je rovnocenný s přístupem dostupným ostatním uživatelům. Přístup zdravotně postižených uživatelů k tísňovým službám musí být rovnocenný s přístupem dostupným ostatním uživatelům. Tísňovými čísly jsou jednotné evropské tísňové číslo 112 a národní tísňová čísla 150, 155, 158. Tísňová čísla slouží k oznámení událostí v případech, kdy je ohrožen život, zdraví, majetek nebo veřejný pořádek.“.
 
Odůvodnění: ČTÚ navrhuje zapracoval spojení „s nejvhodnějším pracovištěm pro příjem tísňové komunikace“ obsažené v čl. 109 odst. 2 kodexu do první věty daného ustanovení Návrhu tak, aby povinnost podle § 33 odst. 1 odpovídala textu Kodexu. V této souvislosti ČTÚ navrhuje vypustit § 33 odst. 13 Návrhu.

Dále ČTÚ navrhuje doplnit ustanovení týkající se zdravotně postižených osob s ohledem na důležitost této problematiky tak, aby tato povinnost měla konkrétního adresáta, který ji bude plnit. ČTÚ se domnívá, že bude nejvhodnější tuto povinnost svěřit podnikatelům poskytující veřejně dostupnou interpersonální komunikační službu založenou na číslech.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text byl revidován a upraven. Vypuštěno „nejvhodnější“, tato povinnost je uvedena samostatně v odst. 13.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	78	K § 33 odst. 17 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 33 odst. 17 Návrhu například tak, že zní:

„(17) Ministerstvo vnitra ve spolupráci s Úřadem přijímají vhodná opatření k zajištění toho, aby koncoví uživatelé se zdravotním postižením z jiných členských států měli při cestách na územív jiném členském státě České republiky přístup k tísňovým službám za rovnocenných podmínek jako ostatní koncoví uživatelé, je-li to možné, a to bez předchozí registrace.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit navrhovanou transpozici druhé věty čl. 109 odst. 5 Kodexu, která je obecná, a přizpůsobit ji národním podmínkám.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	79	K § 33a Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 33a Návrhu tak, aby se povinnosti v něm uvedené vztahovali na „podnikatele poskytujícího veřejně dostupnou interpersonální komunikační službu založenou na číslech“, nikoli na „podnikatele poskytujícího veřejně dostupnou telefonní službu“.

Odůvodnění: V souvislosti s novým pojmoslovím je potřeba upravit adresáty povinností uvedených v § 33a Návrhu ve smyslu této připomínky. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Vzhledem k tomu, že ustanovení mluví pouze o volání, bylo nahrazeno za pojem hlasová komunikační služba.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo s vypořádáním souhlasí.
	
ČTÚ	80	K § 34 odst. 1 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 34 odst. 1 vložit za slova „mohl bezplatně ponechat své“ slovo „číslo“.
 
Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit chybějící slovo „číslo“.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	81	K § 34 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje vypustit § 34 odst. 4 Návrhu.
Ostatní odstavce se přečíslují.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje § 34 odst. 4 Návrhu vypustit, když zmocnění k vydání OOP je obsaženo v § 34a Návrhu a v § 34 je podle názoru ČTÚ nadbytečné, když by mohlo docházet k výkladovým problémům, zda se v případě přenositelnosti čísel a změny poskytovatele služby přístupu k internetu jedná o dvě samostatná opatření obecné povahy nebo jedno „společné“.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	82	K § 34 odst. 8 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 34 odst. 8 Návrhu tak, že zní:

„(8) Přejímající poskytovatel služby do jednoho pracovního dne od obdržení žádosti účastníka podle odstavce 6 vyrozumí opouštěného poskytovatele služby o žádosti účastníka o přenesení čísla, včetně ověřovacího kódu účastníka, a okamžiku zániku smlouvy podle § 63b odst. 10 a společně s ním zajistí, aby jimi poskytované služby na sebe přímo navazovaly.“.

Odůvodnění: Kodex danou část ustanovení, které ČTÚ navrhuje vypustit, neobsahuje. V případě ponechání by mohlo docházet k výkladovým nejednoznačnostem. Přerušení služby nesmí trvat více než jeden pracovní den, jak již je uvedeno (§ 34 odst. 5 Návrhu).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	83	K § 34 odst. 10 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 34 Návrhu tak, že zní: 

„(10) Účastník má právo na náhradu škody, pokud dojde k přenesení čísla se zpožděním, nebo dojde ke zneužití přenosu nebo k přenesení čísla nedojde. Pravidla pro snadnou a včasnou kompenzaci účastníků a způsob určení její výše v případě zpoždění nebo zneužití postupů přenesení čísla, změny poskytovatele, nebo nedodržení dohodnutých termínů opravy a instalace stanoví vláda nařízením Úřad prováděcím právním předpisem.“.

Odůvodnění: ČTÚ má zato, že není orgánem příslušným ke stanovení předmětných pravidel, které se týkají občanskoprávní úpravy a navrhuje, aby vláda nařízením stanovila minimální paušální částku, tj. dolní limit takového plnění, od kterého by se mohli poskytovatelé odchýlit pouze směrem nahoru, pokud by sjednali s koncovými uživateli „jinak“. Současně ČTÚ navrhuje dále doplnit jako příčinu vzniku práva na náhradu škody, kdy vůbec k přenesení čísla nedojde.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Vyhlášku k provedení § 34 odst. 10 a vydá Ministerstvo spravedlnosti ve spolupráci s MPO, viz rovněž § 150 odst. 6.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	84	K § 34 odst. 13 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 34 odst. 13 Návrhu tak, že zní:
„(13) V případě selhání procesu přenesení čísla musí opouštěný poskytovatel služby na žádost účastník podle odstavce 6 nebo přejímajícího poskytovatele služby znovu aktivovat číslo a službu účastníkovi, a to za stejných podmínek sjednaných ve smlouvě s tímto podnikatelem, a to až do doby, než dojde k úspěšnému přenesení čísla a aktivaci služeb přejímajícího poskytovatele služby.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje jednak respektovat v odstavci 1 zavedenou legislativní zkratku „přejímající poskytovatel služba“. Dále pak navrhuje vypustit text, který jde nad rámec Kodexu, když s ohledem na tzv. one-stop-shop není žádoucí, aby účastník znovu o něco žádal v případě, kdy proces selže. Není logické ani aby žádal přejímající operátor, toto ustanovení má upravit pouze reaktivaci služby.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Částečně akceptováno.
Vypuštěna žádost přejímajícího poskytovatele, případná nová aktivace vyžaduje informovanou žádost účastníka.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	85	K § 34 odst. 11 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 34 odst. 11 Návrhu za slovo „nevzdá“ vložit slovo „výslovně“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit v § 34 odst. 11 Návrhu slovo „výslovně“ tak, aby byla vyloučena možnost, že by takové ujednání o vzdání se daného práva bylo obsahem formulářových smluv a účastník se práva vzdal podpisem smlouvy. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	86	K § 34a Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ doporučuje alespoň doplnit do důvodové zprávy k Návrhu, co se rozumí „změnou poskytovatele služby přístupu k internetu“, tedy, že se jedná (podle názoru ČTÚ) o změnu poskytovatele služby přístupu k internetu pouze na té infrastruktuře (síti), na které mu byla dosud služba přístupu k internetu poskytována.

Dále ČTÚ navrhuje nahradit spojení „přijímající poskytovatel“ pojmem „přejímající poskytovatel“.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven na základě dalšího projednávání tak, aby lépe odpovídal požadavkům Kodexu a doplněno i do § 63b obdobně, jako je tomu v případě přenositelnosti čísel.
Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven na přejímající poskytovatel služby.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	87	K § 36 odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje z § 36 odst. 5 Návrhu bez náhrady vypustit větu „O odnětí oprávnění k využívání čísel podle písmene a) rozhodne Úřad po konzultaci podle § 130.“.

Odůvodnění: Vzhledem k tomu, že důvody pro odnětí oprávnění jsou „mezinárodní závazky či krizový stav“, není požadavek na provedení konzultace podle § 130 důvodný.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	88	Obecná připomínka k dílu 6 Návrhu (Univerzální služba)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v celém tomto díle nahradit pojem „veřejně dostupná telefonní služba“ pojmem „hlasová komunikační služba“ (viz například § 38 odst. 2 písm. b) Návrhu) v souladu s Kodexem, a to zejména s odkazem na jeho recitál 14 (viz též připomínka ČTÚ § 2 odst. 2. písm. f) Návrhu). Tato připomínka platí i pro ostatní části Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Pojem byl nahrazen.
	
ČTÚ	89	Obecná připomínka k důvodové zprávě k dílu 6 Návrhu (Univerzální služba)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje rozvést odůvodnění v důvodové zprávě k dílu 6 Návrhu tak, aby bylo zřejmé, zda a proč v některých případech využívá ČR možnosti rozšíření rozsahu povinností nad rámec požadovaný explicitně Kodexem, např. viz Kodex čl. 85 odst. 2 třetí pododstavec. Zejména je dále nutné odůvodnit i potenciálního zvýšení nároků na státní rozpočet v případě zahrnutí osob s nízkými příjmy podle § 38 odst. 4 a s tím spojený nárůst administrativní zátěže (čtvrtletí dokladování nároku apod.).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text odůvodnění byl upraven.	
ČTÚ	90	Obecná připomínka k dílu 6 Návrhu (Univerzální služba) – přechodná ustanovení

Připomínka ČTÚ: ČTÚ doporučuje lépe reflektovat změnu rozsahu dílčích služeb podle Kodexu a odlišné pojetí vazby umožnění přístupu ke službám a cenové dostupnosti v různém rozsahu včetně vymezení příslušných uživatelů služby, když zachování stávajících ustanovení není v daném kontextu a při charakteru změn příhodné. Níže v jednotlivých připomínkách ČTÚ navrhuje úpravy do konkrétních ustanovení tak, aby byla nová koncepce Kodexu transparentně zapracována.

ČTÚ upozorňuje na nezbytnost doplnění příslušných přechodných ustanovení ve vztahu ke stávajícímu a novému rozsahu univerzální služby a souvisejícím rozhodnutím, resp. povinnosti Úřadu (ČTÚ) provést přezkum.

Zejména je nutné stanovit lhůtu, do které musí Úřad přezkoumat, zda uloží poskytování nově zařazené služby podle § 38 odst. 2 písm. a) Návrhu. Jedná se o službu, která je Kodexem zařazena nově, neexistuje tedy žádná kontinuita z minulosti. 

Dále je potřeba stanovit lhůtu, do které musí Úřad přezkoumat, zda uloží poskytování nově zařazené služby podle § 38 odst. 2 písm. g) Návrhu nebo přechodné ustanovení k povinnosti přezkumu, zda trvají důvody, na jejichž základě byla zrušena povinnost poskytovat univerzální služby podle § 38 odst. 2 písm. b) Návrhu.

ČTÚ je připraven při formulaci konkrétních přechodných ustanovení poskytnout veškerou nezbytnou součinnost. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Budou doplněna přechodná ustanovení.

	
ČTÚ	91	K § 38 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 38 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

(1) Tímto dílem se stanoví rozsah univerzální služby, práva koncových uživatelů spotřebitelů a povinnosti podnikatelů zajišťujících poskytujících služby uvedené v odstavci 2 a 3 veřejně dostupné sítě a poskytujících veřejně dostupné služby elektronických komunikací. Cílem je zajistit pro koncové uživatele spotřebitele dostupnost veřejných komunikačních sítí a služeb ve stanovené kvalitě, které uspokojí přiměřené potřeby koncových uživatelů. Na základě přezkumu podle odstavce 10 může Úřad rozšířit okruh oprávněných osob i na mikropodniky, malé a střední podniky a neziskové organizace.
Odůvodnění: ČTÚ navrhuje vztáhnout povinnosti pouze na podnikatele, kteří poskytují služby, kterých se týká univerzální služba podle čl. 84 Kodexu. 
ČTÚ současně navrhuje vypuštění poslední věty. Již v minulosti Úřad indikoval, že pokud dojde k rozšíření univerzální služby na mikropodniky, malé a střední podnikatele a neziskové organizace, toto musí být stanoveno přímo zákonem, a to z důvodu zajištění transparentnosti a dostatečné právní jistoty. K potřebě zákonného rozšíření zaujímá ČTÚ neutrální postoj, pouze upozorňuje na potenciálně vyšší úhradu čistých nákladů.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	92	K § 38 odst. 2 písm. b) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 38 odst. 2 písm. b) Návrhu tak, že zní:

„b) přístup v pevném místě k hlasové komunikační veřejně dostupné telefonní službě v pevném místě, včetně připojení potřebného pro využívání služby,“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje pojem „veřejně dostupná telefonní služba“ nahradit pojmem „hlasová komunikační služba“ (viz obecná připomínka k dílu 6 Návrhu). ČTÚ dále doporučuje přesunout slova „v pevném místě“ tak, aby dané ustanovení korespondovalo s ustanovením § 38 odst. 2 písm. a) Návrhu. Obdobně je potřeba upravit i v § 40 odst. 3 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	93	K § 38 odst. 2 písm. c) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ upozorňuje, že zde Kodex rozšíření na mobilní služby explicitně neuvádí (čl. 85 odst. 4) oproti tzv. zvláštním cenám (čl. 85 odst. 2). Z důvodové zprávy k tomuto ustanovení Návrhu není ČTÚ zřejmé, jaká úvaha vedla předkladatele Návrhu k takovému rozšíření. ČTÚ tak navrhuje o takovou úvahu důvodovou zprávu k Návrhu doplnit.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Důvodová zpráva bude upravena.	
ČTÚ	94	K § 38 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje z § 38 odst. 3 Návrhu bez náhrady vypustit větu: „Využití zvláštních cen nesmí tyto osoby omezovat ve využívání všech veřejně dostupných služeb elektronických komunikací poskytovaných jinými podnikateli.“.

Odůvodnění: Jedná se o větu, která jde neodůvodněně nad rámec Kodexu. Z tohoto důvodu ji ČTÚ navrhuje z Návrhu vypustit.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	95	K § 38 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 38 odst. 3 Návrhu slova „§ 43 odst. 5“ nahradit slovy „odstavce 8“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje namísto § 43 odst. 5 odkázat na nařízení vlády podle § 38 odst. 8 Návrhu, které stanoví povinné doklady pro osoby se zvláštními sociálními potřebami (zde rozšíření o osoby s nízkými příjmy.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	96	K § 38 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: V § 38 odst. 4 Návrhu jsou mezi osoby se zvláštními sociálními potřebami zahrnovány osoby s nízkými příjmy, kterými se pro účely tohoto zákona rozumí osoby, jejichž čistý příjem za uplynulé kalendářní čtvrtletí je nižší než 2,15násobek životního minima.

ČTÚ se domnívá, že pokud budou zvláštní ceny poskytovány i osobám nízkými příjmy, tak jak jsou vymezeny výše, které budou muset svůj nárok dokládat v čtvrtletních intervalech, byla by ideálním řešením podpory těchto osob forma sociální dávky, která by byla vyplácena jednotlivými úřady práce. Tyto instituce již mají k dispozici veškeré údaje o vyplácení důchodů a podpor v nezaměstnanosti, jakož i veškerých dalších sociálních dávek, takže by oprávněné osoby nebyly zatěžovány a nemusely dokládat dalším stranám svůj nárok na finanční podporu služeb elektronických komunikací každé čtvrtletí. Současně by tím bylo naplněno ustanovení článku 85 odst. 2 kodexu, které stanoví: „Pokud členský stát určuje podniky, zajistí, aby všichni spotřebitelé s nízkými příjmy nebo se zvláštními sociálními potřebami mohli využívat výhod vyplývajících z možnosti výběru mezi podniky nabízejícími sazby, které řeší jejich potřeby…“. V případě, že by byla univerzální služba uložena pouze jednomu poskytovateli, jak je tomu v současné době, nebylo by možné výběr podnikatele poskytujícího zvláštní ceny zajistit. 

Navržená definice osob se zvláštními sociálními potřebami zejména z pohledu dosažených čistých příjmů za čtvrtletí může představovat administrativní zátěž pro rezort Ministerstva práce a sociálních věcí při vydávání potvrzení a rovněž i zátěž pro dotčené osoby. Záleží rovněž na obsahu nařízení vlády vydaném podle § 38 odst. 4 Návrhu vymezujícím doklady prokazující nárok.

Skutečnost, že má být okruh spotřebitelů dále rozšířen i na osoby s nízkými příjmy v navrhovaném rozsahu (tj. sociálně slabé, s příjmy nižšími než 2,15násobek životního minima) není v důvodové zprávě rozveden a dopadem tohoto rozšíření se nezabývá ani Hodnocení dopadu regulace (RIA). Takové rozšíření však bude mít značný dopad na administrativní zatížení poskytovatele univerzální služby, spotřebitele i státní správu, zejména však na výdaje ze státního rozpočtu. Současně je třeba poznamenat, že výpočet životního minima je poměrně složitá záležitost a jeho výpočet závisí na tom, zda se vztahuje na jednotlivce nebo na okruh společně posuzovaných osob (např. různého počtu dětí) a zákon neupřesňuje, které životní minimum bude bráno v potaz při stanovení hranice.
Jednotlivé dopady:
a) Zatížení státního rozpočtu z důvodu rozšíření okruhu spotřebitelů využívajících zvláštní ceny bude výrazně vyšší než doposud, neboť výrazně stoupne počet osob oprávněných čerpat tuto výhodu. 
 1	Podle internetových zdrojů zhruba 60 tis. starobních důchodců má v posledních letech starobní penzi pod hranicí 8 000 Kč, předpokládaná hranice pro čerpání zvláštních cen je v současné době 7 331 Kč (životní minimum stanovené v současné době pro jednotlivce je 3 410 Kč). 
 2	Dále je třeba počítat s nezaměstnanými, v roce 2019 byla nezaměstnanost na minimální hranici dvou procent, většinu však tvoří osoby dlouhodobě nezaměstnané a nezaměstnatelné. 
 3	Také je třeba brát v úvahu další invalidní důchodce, kteří v současnosti neuplatňují svůj nárok na zvláštní ceny z titulu zdravotního znevýhodnění nebo na něj nemají nárok, ale jejich invalidní důchod je nízký (např. osoby s psychiatrickou diagnózou). Celkový počet invalidních důchodců je vyšší než 424 tis. a v současné době využívá zvláštní ceny jen 32 tis. Dá se tedy předpokládat, že nejméně jedna třetina by mohla splňovat postavení osob se zvláštními sociálními potřebami.
Při konzervativním odhadu 30 tis. starobních důchodců, 150 tis. dlouhodobě nezaměstnaných a 140 tis. invalidních důchodců se u zvláštních cen dostáváme ke kompenzaci ze státního rozpočtu jen za osoby se zvláštními sociálními potřebami ve výši 768 mil. Kč při zachování příspěvku 200 Kč/účastníka/měsíc.  Pro porovnání uvádíme i částku maximální kompenzace provedené v roce 2009 ze státního rozpočtu za zvláštní ceny poskytované zdravotně postiženým osobám ve výši 121 mil. Kč. Z uvedených hodnot je zřejmé, že může vlivem rozšíření okruhu osob oprávněných čerpat zvláštní ceny dojít k několikanásobnému navýšení úhrady ze státního rozpočtu.
b) Předkládání dokladů potvrzující příjem ve výši nižší, než je 2,15násobek životního minima každé tři měsíce by bylo enormně zatěžující pro osobu oprávněnou využívat zvláštní ceny, zejména jedná-li se o osobu ve starobním důchodu. Současně není zřejmé, jakým způsobem bude nárok dokládán, zda budou v případě nezaměstnaných potvrzení vydávat úřady práce (v tom případě bude znamenat dokládání i administrativní zátěž pro státní správu).
c) Předkládání dokladů potvrzující příjem ve výši nižší, než je 2,15násobek životního minima každé tři měsíce by bylo enormně zatěžující pro poskytovatele univerzální služby, jednak z hlediska evidování dokladů a jednak z hlediska nastavování služby.
d) Předkládání dokladů potvrzující příjem ve výši nižší, než je 2,15násobek životního minima každé tři měsíce by bylo zatěžující pro ČTÚ z hlediska kontroly správnosti vyúčtování zvláštních cen.

ČTÚ tak navrhuje znovu zvážit koncepci a nastavení rozsahu osob se zvláštními sociálními potřebami a systému čerpání takových výhod (zvláštních cen). Současně ČTÚ navrhuje doplnit ve smyslu této připomínky důvodovou zprávu a hodnocení dopadů regulace (RIA).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
RIA bude doplněna.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	97	K § 38 odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Podnikatel poskytující veřejně dostupnou telefonní službu službu podle odstavce 2 písm. a) nebo b), který poskytuje zvláštní ceny podle odstavce 3, vede pro účely kontroly čerpání cenového zvýhodnění seznam osob, kterým byla zvláštní cena přiznána.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit dané ustanovení tak, aby se vztahovalo na podnikatele „který poskytuje zvláštní ceny podle odstavce 3“, a to vzhledem k tomu, že se tento odstavec týká právě pouze poskytovatele zvláštních cen. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	98	K § 38 odst. 7 a 8 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit ustanovení § 38 odst. 7 a 8 Návrhu tak, aby se vztahovalo na podnikatele „který poskytuje zvláštní ceny podle odstavce 3“, a to vzhledem k tomu, že se tento odstavec týká právě pouze poskytovatele zvláštních cen (viz obdobná připomínka k § 38 odst. 5 Návrhu).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	99	K § 38 odst. 9 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje následující znění § 38 odst. 9 Návrhu:
 „(9) Na žádost spotřebitele může být připojení potřebné pro využívání dílčích služeb omezeno tak, aby podporovalo pouze hlasové komunikační služby.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit § 38 odst. 9 Návrhu tak, aby jeho znění lépe odpovídalo příslušnému ustanovení Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven s formulační úpravou.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	100	K § 38 odst. 10 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje vypustit § 38 odst. 10 Návrhu.

Odůvodnění: V návaznosti na připomínku k § 38 odst. 1 ČTÚ navrhuje vypuštění textu a odkazuje na odůvodnění k § 38 odst. 1 Návrhu.

Jak vyplývá z doprovodného materiálu Hodnocení dopadů regulace (RIA), cit: „podíl malých a středních podniků na celkovém počtu aktivních podnikatelských subjektů v roce 2017 byl 99,8 %. Na jednu stranu jde o pro ekonomiku velmi významné subjekty, bez nichž by samozřejmě nefungovala. Je otázkou, zda by při takovém množství subjektů, které by z výhod čerpaly, nebyla regulace pro poskytovatele příliš nákladná a zda k podpoře těchto skupin subjektů nelze využít jiných nástrojů. Samozřejmě je potřeba zmínit problém možné identifikace, o jaký subjekt se jedná. Zde by při každém úkonu bylo nejspíše třeba nějaké formy čestného prohlášení. Je otázkou, zda by při této povinnosti mikropodniky a MSP výhod vůbec využívaly – ne vždy jim totiž bude zřejmé, do jaké kategorie spadají (výkonnost podniku je proměnlivá a problém by mohl nastat především u subjektů, které se limitní definiční hranici blíží). V případě nesprávného posouzení by pak mohl být MSP penalizován, příp. by na něm mohl operátor vymáhat náhradu škody plynoucí z poskytnutí služby, na kterou podnik nárok neměl.“
Ani samotná RIA nedoporučuje zahrnutí výše uvedených subjektů pod institut univerzální služby, z pohledu ČTÚ se tedy jedná v podstatě o „politické“ rozhodnutí, které by podle názoru ČTÚ nemělo být činěno Úřadem (ČTÚ) na základě provedení přezkumu, jak je Návrhem navrhováno.
ČTÚ tak navrhuje, aby předkladatel zvážil, zda je důvodné, aby se výhody plynoucí z univerzální služby vztahovaly i na mikropodniky, malé a střední podniky a neziskové organizace. Pokud dojde k závěru, že ano, tak toto musí být podle názoru ČTÚ stanoveno přímo zákonem, a to z důvodu zajištění transparentnosti a dostatečné právní jistoty.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	101	K § 39 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje doplnit § 39 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Úřad svůj záměr uložit nebo zrušit jednotlivé povinnosti podle § 38 odst. 2 a 3 (dále jen "povinnost poskytovat univerzální službu") na celém území státu nebo na jeho části konzultuje s dotčenými subjekty podle § 130. V oznámení uvede zejména
a) dílčí služby včetně jejich rozsahu, jež budou předmětem povinnosti poskytovat univerzální službu, a území, jehož se bude uložení povinnosti poskytovat univerzální službu týkat,
b) odůvodnění záměru uložit povinnost poskytovat univerzální službu,
c) podmínky, které Úřad zamýšlí stanovit v rámci povinnosti poskytovat univerzální službu.

Úřad v záměru přihlédne k výsledkům zeměpisného mapování podle § 115a.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnění povinnosti přihlédnout k výsledkům zeměpisného mapování již ve fázi záměru podle daného ustanovení, jelikož již při vytváření záměru musí být tyto výsledky zohledněny. Do veřejné konzultace (viz § 39 odst. 2 Návrhu) je třeba předložit komplexně vyhodnocený záměr reflektující všechny relevantní skutečnosti, tedy včetně výsledků mapování podle § 115a.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	102	K § 39 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 39 odst. 2 Návrhu tak, že zní:

„(2) Po vyhodnocení výsledků konzultace podle odstavce 1 s přihlédnutím k výsledkům zeměpisného mapování podle § 115a Úřad povinnost poskytovat dílčí službu neuloží, zjistí-li, že poskytování dotčené služby na celém území státu nebo na jeho části je zajištěno za podmínek srovnatelných s požadavky na zajištění univerzální služby podle tohoto dílu nebo prostřednictvím jiných možných nástrojů veřejné politiky, aniž by bylo nutné povinnosti uvedené v § 38 odst. 2 a 3 uložit. Jinak vyhlásí výběrové řízení.“

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnění slov „veřejné politiky“, a to s ohledem na znění Kodexu (článek 86 odst. 1). V návaznosti na připomínku k § 39 odst. 1 ČTÚ navrhuje odstranění části věty týkající se přihlédnutí k výsledkům zeměpisného mapování.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	103	K § 39 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 39 odst. 3 Návrhu tak, že zní:

„(3) Úřad rozhodnutím zruší uložené povinnosti uvedené v § 38 odst. 2 a 3, zjistí-li na základě konzultace podle odstavce 1 s přihlédnutím k výsledkům zeměpisného mapování podle § 115a, že poskytování dotčené služby na celém území státu nebo na jeho části bude zajištěno za podmínek srovnatelných s požadavky na zajištění univerzální služby podle tohoto dílu nebo prostřednictvím jiných možných nástrojů veřejné politiky, aniž by bylo nutné povinnosti uvedené v § 38 odst. 2 a 3 uložit. Úřad alespoň jednou za dva roky jednou za tři roky přezkoumává, zda trvají důvody, na jejichž základě byla uložena povinnost uvedená v § 38 odst. 2 a 3. Pokud Úřad na základě přezkumu zjistí, že důvody uložení povinnosti poskytovat dílčí službu podle § 38 odst. 2 a 3 netrvají, rozhodne o zrušení této povinnosti včetně vypořádání úhrady čistých nákladů na její poskytování za dobu, kdy byla tato služba poskytována.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit dané ustanovení obdobně jako v případě § 39 odst. 2 Návrhu (viz připomínka ČTÚ) a dále upravit lhůtu pro přezkum tak, aby byla v souladu s článkem 87 Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	104	K § 39 odst. 9 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje nahradit pojem „koncový uživatel“ pojmem „spotřebitel“ tak, aby i toto ustanovení bylo v souladu s pojmy užívanými v celé části týkající se univerzální služby. Ačkoli i čl. 86 odst. 3 Kodexu hovoří o „koncovém uživateli“ s ohledem na konzistentnost používání pojmů, resp. oprávněných osob máme zato, že by mělo být dané ustanovení vztaženo ke spotřebitelům.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	105	K § 40 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 40 odst. 2 Návrhu například tak, že zní:

„(2) Službou přiměřeného přístupu k internetu v pevném místě se rozumí pro účely univerzální služby služba, která umožňuje využívat nejméně následující služby
a)	e-mail,
b)	vyhledávače umožňující vyhledávat a nacházet všechny druhy informací,
c)	základní on-line nástroje pro odbornou přípravu a vzdělávání,
d)	on-line noviny nebo zprávy,
e)	on-line nakupování nebo objednávání zboží nebo služeb,
f)	hledání zaměstnání a nástroje pro hledání zaměstnání,
g)	navazování profesních kontaktů,
h)	internetové bankovnictví,
i)	využívání služeb elektronické veřejné správy (eGovernment),
j)	sociální média a zasílání rychlých zpráv (instant messaging),
k)	volání a videohovory (ve standardní kvalitě).“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit dané ustanovení tak, aby bylo v souladu s čl. 84 odst. 3 Kodexu a přílohou V ke Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	106	K § 40 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 40 odst. 3 Návrhu tak, že zní:

„(3) Poskytovatel univerzální služby, jemuž byla uložena povinnost podle § 38 odst. 2 písm. b), je povinen vyhovět všem přiměřeným požadavkům spotřebitelů na přístup v pevném místě k veřejně dostupné telefonní službě k hlasové komunikační službě v pevném místě, včetně připojení potřebného pro využívání služby,“.“,

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit dané ustanovení tak, aby odpovídalo znění Kodexu (v dalším odkazuje ČTÚ na připomínku k § 38 odst. 2 písm. b) Návrhu).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	107	K § 40 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 40 odst. 4 Návrhu upravit tak, že se nahrazuje následujícím textem:

„(4) Připojením potřebným pro využívání služby podle odstavce 1 a 3 se rozumí zřízení a provozování koncového bodu sítě.“

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit dané ustanovení tak, aby bylo zřejmé, co je potřebným připojením pro přístup ke službě. Tento není nutné definovat, když uvedená definice byla převzata z původního textu zákona a nesprávně přiřazena pojmu přístup. K tomu ČTÚ doplňuje, že připojením, nikoli přístupem, se rozumí zřízení a zpřístupnění koncového budu sítě. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	108	K § 40 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 40 odst. 6 Návrhu tak, že zní:

„(6) Nemůže-li poskytovatel univerzální služby uvedený v odstavcích 1 a 3 z důvodů na jeho straně vyhovět přiměřenému požadavku ve lhůtě stanovené podle hodnoty parametrů kvality nebo závazných výkonnostních cílů určených prováděcím právním předpisem podle § 47 odst. 5, je povinen písemně sdělit spotřebiteli do 1 měsíce od obdržení požadavku tuto skutečnost a lhůtu, do které jeho požadavek uspokojí, a současně o této situaci informovat Úřad.“. 

Odůvodnění: ČTÚ upozorňuje na nutnost novelizace vyhlášky 162/2005 Sb. V současné podobně je zastaralá a neodpovídá novému pojetí zákona. V této souvislosti ČTÚ doporučuje doplnit § 40 odst. 6 Návrhu tak, aby bylo zřejmé, odkud se stanovené hodnoty vzaly.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	109	K § 40 odst. 7 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 40 odst. 7 Návrhu tak, že zní:

„(7) Prováděcí právní předpis stanoví charakteristiky přiměřených požadavků na poskytování služeb podle odstavců 1 a 3.“.

Odůvodnění: V návaznosti na připomínky k předchozím odstavcům (zejména k odstavci 2) ČTÚ navrhuje upravit § 40 odst. 7 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	110	K § 43 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 43 odst. 1 Návrhu například tak, že zní:

„(1) Poskytovatel univerzální služby, jemuž byla uložena povinnost podle § 38 odst. 2 písm. c), je povinen poskytovat zdravotně postiženým osobám přístup k veřejně dostupné službě elektronických komunikací tak, aby pro ně byla cenově dostupná a umožnila rovnocenný přístup, který využívají ostatní spotřebitelé, včetně přístupu k tísňovým službám prostřednictvím tísňové komunikace, a to v případě nutnosti i služeb úplné konverzace a přenosových služeb. mimo jiné i nabídkou speciálních tarifů odpovídajících jejich potřebám s ohledem na druh jejich zdravotního postižení, a možnost výběru operátora nebo podnikatele poskytujícího veřejně dostupné služby elektronických komunikací.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit § 43 odst. 1 Návrhu tak, aby reflektoval znění čl. 85 odst. 4 Kodexu. Jedná se o službu speciálních koncových zařízení, nikoli o tzv. zvláštní ceny. Nadto ČTÚ upozorňuje, že v rozdílové tabulce je chybně uvedeno, že se jedná o transpozici čl. 109 odst. 5.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven.
	
ČTÚ	111	K § 43 odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 43 odst. 5 Návrhu bez náhrady vypustit.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje vypustit dané ustanovení, neboť se jedná o duplicitní ustanovení k § 38 odst. 8 Návrhu. ČTÚ v dané souvislosti upozorňuje, že je nutné do nařízení vlády č. 109/2008 Sb. zahrnout i doklady, kterými se prokáže nárok na poskytnutí služby osoby s nízkými příjmy.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven včetně § 150.	
ČTÚ	112	Obecná připomínka k § 44 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ upozorňuje na skutečnost, že v ustanovení § 44 Návrhu jsou nekoncepčně zařazeny pouze některé z doplňkových služeb uvedené v § 38 odst. 2 písm. d). ČTÚ navrhuje do § 44 zařadit všechny služby, a to včetně popisu uvedeného v příloze VI Kodexu. Případně by tento popis a vyšší detail měl být popsaný v prováděcím právním předpisu vydaném v souladu s § 44 odst. 5 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	113	K § 45 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 45 odst. 1 Návrhu například tak, že zní:

„(1) Úřad ve spolupráci s  Ministerstvem financí, Ministerstvem práce a sociálních věcí a Českým statistickým ůřadem na základě svého sledování a vyhodnocování vývoje úrovně cen univerzální služby s ohledem na spotřebitelské ceny, inflaci a průměrnou mzdu obyvatel posuzuje cenovou dostupnost univerzální služby, nebo dílčích služeb dostupných na trhu v případě, že k jejich poskytování nebyl žádný podnikatel podle § 39 určen. Je-li to pro splnění této povinnosti nezbytné, poskytne Ministerstvo financí, Ministerstvo práce a sociálních věcí či Český statistický úřad na žádost Úřadu potřebnou součinnost.“.

Odůvodnění: Daným ustanovením transponovaný čl. 85 Kodexu uvádí, že: „Vnitrostátní regulační orgány v koordinaci s jinými příslušnými orgány sledují…“. Toto ustanovení podle názoru ČTÚ neznamená, že se ve všech členských státech této aktivity musí účastnit více orgánů, i pokud se jim aktuálně nevěnují. Bez jasně definovaných kompetencí MF, MPSV a ČSÚ v dané problematice se tak jednoznačně formulovaná povinnost Úřadu spolupracovat na posuzování cenové dostupnosti se všemi zmíněnými orgány jeví jako nepřiměřená administrativní zátěž. ČTÚ tak navrhuje upravit dané ustanovení ve smyslu této připomínky. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	114	K § 45 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 45 odst. 1 Návrhu například tak, že zní:

„(1) Úřad ve spolupráci s  Ministerstvem financí, Ministerstvem práce a sociálních věcí a Českým statistickým ůřadem na základě svého sledování a vyhodnocování vývoje úrovně cen univerzální služby s ohledem na spotřebitelské ceny, inflaci a průměrnou mzdu obyvatel posuzuje cenovou dostupnost univerzální služby, nebo dílčích služeb dostupných na trhu v případě, že k jejich poskytování nebyl žádný podnikatel podle § 39 určen. Je-li to pro splnění této povinnosti nezbytné, poskytne Ministerstvo financí, Ministerstvo práce a sociálních věcí či Český statistický úřad na žádost Úřadu potřebnou součinnost.“.

Odůvodnění: Daným ustanovením transponovaný čl. 85 Kodexu uvádí, že: „Vnitrostátní regulační orgány v koordinaci s jinými příslušnými orgány sledují…“. Toto ustanovení podle názoru ČTÚ neznamená, že se ve všech členských státech této aktivity musí účastnit více orgánů, i pokud se jim aktuálně nevěnují. Bez jasně definovaných kompetencí MF, MPSV a ČSÚ v dané problematice se tak jednoznačně formulovaná povinnost Úřadu spolupracovat na posuzování cenové dostupnosti se všemi zmíněnými orgány jeví jako nepřiměřená administrativní zátěž. ČTÚ tak navrhuje upravit dané ustanovení ve smyslu této připomínky. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	115	K § 47 Návrhu

Připomínka: ČTÚ navrhuje upravit § 47 Návrhu například tak, že zní:

„§ 47

Kvalita univerzální služby

(1) Poskytovatel univerzální služby je povinen plnit hodnoty parametrů kvality a výkonnostní cíle jednotlivých dílčích služeb.

(2) Poskytovatel univerzální služby je povinen každoročně uveřejňovat na svých webových stránkách a současně Úřadu předkládat informace o výsledcích poskytování univerzální služby a vyhodnocení výkonnostních cílů podle stavu k 31. prosinci kalendářního roku, a to nejpozději do 31. března následujícího kalendářního roku.

(3) Úřad je oprávněn opatřením obecné povahy stanovit obsah, formu a způsob uveřejnění informací podle odstavce 2 s cílem, aby koncoví uživatelé měli přístup k úplným, srovnatelným a přehledným údajům.

(4) V případě důvodných pochybností ohledně přesnosti a srovnatelnosti údajů o plnění výkonnostních cílů, které poskytovatel univerzální služby předkládá Úřadu podle odstavce 2, je Úřad oprávněn rozhodnout o ověření těchto údajů třetím subjektem, u něhož je zajištěna nestrannost a nezávislost na poskytovateli univerzální služby. Náklady na ověření nese dotčený poskytovatel univerzální služby.

(5) Parametry kvality univerzální služby, jejich mezní hodnoty a výkonnostní cíle stanoví prováděcí právní předpis.“.

Odůvodnění: ČTÚ má zato, že dané ustanovení týkající se kvality univerzální služby je zastaralé, je tedy nutné jej novelizovat tak, aby co nejméně zatěžovalo povinný subjekt. Současně je potřeba v dané souvislosti uvést, že se zavádí srovnávač služeb ve vztahu ke kvalitě podle čl. 103 Kodexu, když by zde mohly vzniknout duplicity.
Rovněž je potřeba upozornit, že informace uváděné v prováděcím předpisu č. 162/2005 Sb., zejména parametry kvality služby, jsou již mnoho let překonané a v dnešním světě nevyužívané a nevyužitelné (viz např. doba, za kterou je sestaveno spojení či míra neúspěšnosti sestavení spojení), je tedy nutná jeho novelizace.

ČTÚ navrhuje vypustit ustanovení, které se týká zmocnění k vydání opatření obecné povahy (viz opatření obecné povahy č. OOP/5/05.2013-2, kterým se mění opatření obecné povahy č. OOP/5/11.2007-14, kterým se stanoví obsah, forma a způsob uveřejnění informací o výsledcích poskytování univerzální služby). Povinnost vydávat toto opatření obecné povahy se jeví jako nadbytečná, a to vzhledem k tomu, že v podstatě kopíruje vyhlášku 162/2005 Sb. a zřejmě i srovnávač služeb podle čl. 103. ČTÚ tak navrhuje upravit § 47 Návrhu ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	116	K § 49 odst. 3 Návrhu

ČTÚ navrhuje upravit § 49 odst. 3 Návrhu tak, že včetně poznámky pod čarou zní:

„(3) Čisté náklady podle odstavce 2 hradí stát z prostředků státního rozpočtu vyčleněných podle návrhu Úřadu pro stanovený účel v kapitole všeobecná pokladní správazz).
______________________________________
zz) § 10 zákona č. 218/2000 Sb., ve znění pozdějších předpisů.

Obdobně ČTÚ navrhuje zařadit do materiálu jako část 11 novelu zákona o poštovních službách, kterou budou shodně upravena ustanovení § 34c odst. 3 a 34d odst. 4 tak, že včetně poznámky pod čarou zní: 

1.	V § 34c odstavec 3 včetně poznámky pod čarou č. zz zní:
„(3) Stát uhradí předběžné čisté náklady držiteli poštovní licence nejpozději do 30 dnů ode dne právní moci rozhodnutí podle odstavce 2 z prostředků státního rozpočtu vyčleněných podle návrhu Úřadu pro stanovený účel v kapitole všeobecná pokladní správazz).
______________________________________
zz) § 10 zákona č. 218/2000 Sb., ve znění pozdějších předpisů.“.“

2.	V § 34d odstavec 4 včetně poznámky pod čarou č. zz zní:
„(4) Stát uhradí částku ve výši rozdílu podle odstavce 3 písm. a) držiteli poštovní licence nejpozději do 30 dnů ode dne právní moci rozhodnutí podle odstavce 2 z prostředků státního rozpočtu vyčleněných podle návrhu Úřadu pro stanovený účel v kapitole všeobecná pokladní správazz).
______________________________________
zz) § 10 zákona č. 218/2000 Sb., ve znění pozdějších předpisů.“.

Odůvodnění: Zahrnutí finančních prostředků pro úhrady čistých nákladů z poskytování univerzální služby nebo předběžných čistých nákladů anebo čistých nákladů představujících nespravedlivou finanční zátěž podle zákona o poštovních službách do rozpočtu ČTÚ dlouhodobě negativně zkresluje zdroje, které má tento regulační úřad k dispozici pro zajišťování svých finančních a personálních potřeb (čl. 6 odst. 2 Kodexu). Je vhodné, aby příslušné finanční prostředky nebyly součástí rozpočtu ČTÚ. Finanční částky by měly být spravovány a vypláceny jako v obdobných případech nejspíše Ministerstvem financí, které má pro nakládání s těmito zdroji vytvořeny odpovídající nástroje (zákon č. 218/2000 Sb., rozpočtová pravidla). Rozhodnutí o oprávněné výši náhrady těchto náhrady je i nadále samozřejmě v působnosti Českého telekomunikačního úřadu, kam patří, výplatu by však měl provést ten, kdo by tyto prostředky držel.

S ohledem na uvedené se navrhuje úprava § 49 odst. 3 Návrhu, přičemž se vychází z platné úpravy § 14 odst. 2 (Informační systém datových schránek) zákona č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů, ve znění pozdějších předpisů, upravujícího náhradu nákladů držiteli poštovní licence za provozování informačního systému datových schránek (Česká pošta, s.p.), který je současně příjemcem úhrady v podobě předběžných čistých nákladů a čistých nákladů představujících nespravedlivou finanční zátěž podle zákona o poštovních službách.

Stejně tak ČTÚ navrhuje zařadit do předmětného návrhu zákona novelu zákona o poštovních službách, kterou budou shodně upravena ustanovení § 34c odst. 3 a 34d odst. 4 tohoto zákona.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Neakceptováno.
MF zásadně nesouhlasí s navrženou změnou.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	117	K § 51 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit v § 51 odst. 2 písm. C) Návrhu tak, že zní:

„c) jiné druhy regulace nebo uložených opatření, které mají v průběhu relevantního období vliv na relevantní trh nebo související maloobchodní trh nebo trhy, mimo jiné včetně povinností uložených v souladu s § 78 až § 84, § 84a, § 85, § 85a, § 86, § 86e a“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu textu v souladu s Kodexem, kdy je nutné odkázat na ustanovení transponující čl. 69 až 74 a 76 a 81 Kodexu.  Ustanovení § 51 odst. 2 písm. C) Návrhu je transpozicí čl. 67 odst. 4 Kodexu, který odkazuje na čl. 68 odst. 1 Kodexu, který obsahuje daný výčet. Ustanovení § 84a je uvedeno v Návrhu navíc, když jedná se o symetrickou regulaci, která se tohoto netýká.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	118	K § 51 odst. 6 písm. F) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 51 odst. 6 písm. F) Návrhu tak, že zní:

„f) vyhovět přiměřeným žádostem o přístup k inženýrským stavbám a jejich využívání podle § 84a84 odst. 2 písm. L).“.

Odůvodnění: Podle názoru ČTÚ se v případě odkazu na § 84a jedná o chybný odkaz neodpovídající úpravě obsažené v Kodexu. Ustanovení § 84a Návrhu obsahuje transpozici některých odstavců čl. 61 Kodexu a nijak nesouvisí s čl. 68, 72 nebo 73 Kodexu. Odkaz na § 84a by měl být nahrazen správným odkazem na § 84 odst. 2 písm. L), neboť právě povinnost uvedená v § 84 odst. 2 písm. L) odpovídá transpozici povinností vyplývajících z čl. 72 Kodexu. K tomu viz poslední pododstavec čl. 73 odst. 2 Kodexu: „Zvažuje-li vnitrostátní regulační orgán v souladu s článkem 68 uložení povinností na základě článku 72 nebo na základě tohoto článku, posoudí, zda by z hlediska podpory hospodářské soutěže a ochrany zájmů koncových uživatelů nebylo přiměřeným prostředkem uložení povinností pouze podle článku 72.“.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	119	K § 51 odst. 7 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 51 odst. 7 Návrhu tak, že zní: 

 „(7) Úřad je oprávněn kromě povinností uvedených v odstavci 6 uložit rozhodnutím podnikům s významnou tržní silou jiné povinnosti týkající se přístupu nebo propojení podle § 79 a 84 odst. 4 a 5. Úřad uloží tyto jiné povinnosti po obdržení souhlasného stanoviska Komise.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit text tak, aby bylo zřejmé, které jiné povinnosti mohou být uloženy.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	120	K § 51 odst. 10 Návrhu
Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 51 odst. 10 Návrhu tak, že zní: 

„(10) Úřad průběžně sleduje, vyhodnocuje a zvažuje dopady nového vývoje na trhu ovlivňujícího dynamiku hospodářské soutěže, například ve vztahu k obchodním dohodám, včetně dohod o společných investicích, ovlivňující dynamiku hospodářské soutěže. Pokud tyto dopady nejsou dostatečně významné, aby vyžadovaly novou analýzu trhu, Úřad po konzultaci podle § 130 a 131 posoudí, zda je nezbytné přezkoumat povinnosti uložené podniku s významnou tržní silou a rozhodnout o zachování, změně, zrušení těchto povinností, nebo uložení povinností nových podle odst. 6, 7, 8 a 14.“. 

Odůvodnění: Podle čl. 68 odst. 6 Kodexu nepodléhá posouzení Úřadu konzultaci podle § 130 a § 131. Těmto konzultacím podléhá až pak samotné uložení povinností podniku s významnou tržní silou, což ovšem plyne již z jiných ustanovení zákona. Dále ČTÚ navrhuje zpřesnění daného ustanovení ve smyslu připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	121	K § 51 odst. 12 Návrhu
Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 51 odst. 10 Návrhu tak, že zní: 
„(12) Rozhodnutí podle odstavců 6 až 15 6 až 11 a 13 až 15 Úřad uveřejní podle § 125.“.
Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu daného ustanovení tak, aby nezahrnovala samotný odstavec 12.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	122	K § 51 odst. 13 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 51 odst. 13 Návrhu tak, že zní:

„(13) V případě nadnárodních trhů Úřad postupuje v souladu s právem Evropské unie a provede společně s dotčenými národními regulačními úřady analýzu relevantního trhu a popřípadě koordinovaným postupem stanoví rozhodnutím podnik s významnou tržní silou na daném trhu a rozhodne o uložení, zachování, změně nebo zrušení povinností uvedených v odstavcích 6, 7, 8 a 14. O tomto rozhodnutí Úřad informuje Komisi podle § 131. Nadnárodním trhem se pro účely tohoto zákona rozumí trh určený rozhodnutím Komise, který pokrývá území Evropské unie nebo jeho podstatnou část a nachází se v České republice a nejméně v jednom dalším členském státě. Úřad společně s jedním nebo více dotčenými regulačními úřady může požádat Sdružení BEREC o provedení analýzy při zjišťování potenciálního nadnárodního trhu.“.

Odůvodnění: Podle čl. 65 odst. 1 Kodexu provede BEREC analýzu na základě žádosti „alespoň dvou dotčených vnitrostátních regulačních orgánů“, původní znění ustanovení však navozuje dojem, že je k tomuto postačující pouze samotná žádost ČTÚ. Současně se navrhuje upřesnit, o jakou aktivitu se má jednat, tj. zjišťování potencionálního nadnárodního trhu.  

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	123	K § 51 odst. 16 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 51 odst. 16 Návrhu tak, že zní:

„(16) Pokud Úřad neprovede analýzu relevantního trhu určeného v doporučení ve lhůtě stanovené v odstavci 3 a nebo 4 nebo pokud se domnívá, že ji v této lhůtě neprovede, může požádat o pomoc při provedení a dokončení analýzy relevantního trhu a návrhu nápravných opatření Sdružení BEREC. Úřad do šesti měsíců od konce lhůty podle odstavce 3 nebo 4 oznámí Komisi návrh nápravných opatření podle věty první.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu ustanovení § 51 odst. 16 Návrhu tak, aby plně respektovalo znění čl. 67 odst. 6 Kodexu. Tedy aby lhůta 6 měsíců pro oznámení návrhu opatření Komisi byla upravena i pro případ, kdy Úřad neprovede analýzu do 3 let od vydání nového Doporučení o relevantních trzích. ČTÚ tak navrhuje spojku „a“ nahradit spojkou „nebo“.

Navrhované znění § 51 odst. 16 Návrhu současně není v souladu s čl. 67 odst. 6 Kodexu, který uvádí, že: „S touto pomocí oznámí dotčený vnitrostátní regulační orgán návrh opatření Komisi…“. Nápravná opatření ukládaná podniku SMP jsou v Kodexu uváděná pod pojmem „obligation(s)“, viz např. čl. 67 odst. 3 nebo 4. Podle navrhované úpravy by tak Úřad Komisi oznamoval návrh nápravných opatření, tedy povinností a nikoliv analýzu. Kodex považuje za opatření nejen nápravná opatření, ale i samotnou analýzu relevantního trhu (viz též anglické znění čl. 67 odst. 6 Kodexu, jenž hovoří o „draft measure“, nikoliv „obligations“).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	124	K § 52 odst. 3 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit první větu § 52 odst. 3 například tak, že zní:

 „(3) Pro vymezení relevantního trhu jiného než stanoveného podle § 52 odst. 1 musí být Úřad při vymezení relevantního trhu musí ověřit, zda jsou kumulativně splněna následující kritéria:…“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu textu v souladu s druhým pododstavcem čl. 64 odst. 1 Kodexu, který odkazuje taky na tato kritéria uvedená v čl. 67 odst. 1 Kodexu.
 
ČTÚ navrhované doplnění slova „kumulativně“ má za cíl upřesnit a zjednoznačnit výklad uvedeného ustanovení, tj. aby nebylo pochyb o tom, že vyjmenovaná kritéria v § 52 odst. 3 musí být pro možnost vymezení nového relevantního trhu splněna všechna, tj. kumulativně (viz ustanovení v čl. 67 odst. 1 – druhý pododstavec Kodexu: „…pokud jsou splněna všechna následující kritéria:“).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	125	K § 52 odst. 4 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 52 odst. 4 Návrhu, včetně poznámky pod čarou tak, že zní:

„ (4) Při analýze relevantních trhů uvedených v doporučení Komise o relevantních trzích produktů a služeb23) se má za to, že kritéria pro vymezení relevantního trhu podle odstavce 3 jsou splněna, pokud Úřad na základě jejich vyhodnocení nedospěje k závěru neurčí, že jedno nebo více těchto kritérií splněnyo nejsou není.“.
23) Čl. 15 odst. 1 a 3 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice). Čl. 64 odst. 1 a 3 Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje v § 52 odst. 4 úpravu názvu doporučení Komise o relevantních trzích dle znění českého překladu Kodexu v čl. 64 odst. 1 (tj. na „doporučení Komise o relevantních trzích produktů a služeb“). Zároveň ČTÚ navrhuje a považuje za nezbytné upravit související poznámku pod čarou (která se dále objevuje v § 51 odst. 4 a § 52 odst. 1) tak, aby neodkazovala na současný (nahrazovaný) regulační rámec pro elektronické komunikace (zde rámcová směrnice), ale na aktuální regulační rámec vyplývající z Kodexu. Předmětný odkaz na čl. 64 odst. 1 a 3 Kodexu by měl být zároveň dostatečně obecný, neboť se předpokládá, že se doporučení Komise o relevantních trzích změní, a to nejpozději do 21. prosince 2020 a poté bude docházet k pravidelnému přezkumu. 
Doplnění sousloví „na základě jejich vyhodnocení nedospěje k závěru“ je navrhováno s ohledem na ustálenou praxi při vymezování nových trhů, respektive při vyhodnocování splnění uvedených kritérií, kdy ČTÚ provádí vyhodnocení formou tzv. testu tří kritérií. Zároveň považujeme za vhodné specifikovat na základě čeho ČTÚ určí/neurčí že dané kritérium či kritéria jsou splněna či nikoliv, tj. jejich vyhodnocením. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	126	K § 52a odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 52a odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Úřad společně s jedním nebo více dotčenými regulačními úřady může podat odůvodněnou žádost Sdružení BEREC o provedení analýzy nadnárodní poptávky ze strany koncových uživatelů po produktech a službách, jež jsou v Evropské unii poskytovány na jednom nebo více trzích uvedených v doporučení, pokud na straně poptávky existuje vážný problém, který je nutné řešit. Analýzou Sdružení BEREC nejsou není dotčenao případnáé zjištěníurčení nadnárodních trhů v souladu § 51 odst. 13 ani případná zjištěníurčení zeměpisných relevantních trhů na vnitrostátním nebo nižším než celostátním základě učiněná Úřadem společně s dotčenými národními regulačními úřady v souladu s § 52115a.“.

Odůvodnění: Poslední věta § 52a odst. 1 Návrhu odkazuje na zjištění (správně má být namísto „zjištění“ slovo „určení“), která ČTÚ (jako vnitrostátní regulační orgán) učinil ohledně v rámci svěřených kompetencí (analýzy relevantních trhů) sám, bez součinnosti s ostatními „dotčenými národními regulačními úřady“ (myšleno ostatními regulačními úřady jiných členských zemí) – viz též znění poslední věty čl. 66 odst. 1 (prvního pododstavce) Kodexu, které se netýká pouze nadnárodních trhů/poptávky. Záměrem je zabránění případného zpochybnění předchozích (platných) rozhodnutí učiněných ČTÚ s ohledem na národní trhy – např. segmentace na národní úrovni. Současně se ČTÚ domnívá, že se ve vztahu k danému jedná o chybný odkaz na zeměpisné mapování podle § 115a a je potřeba odkázat na § 52, který obsahuje odkaz na § 115a.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	127	K § 54 odst. 1 písm. C) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ k zaváděné informační povinnosti podle § 54 odst. 1 písm. C) uvádí, že tato informační povinnost nesouvisí s cenami, ale podmínkami smlouvy a kvalitou poskytované služby, tak věcně nespadá do Dílu 8 – Ceny a regulace cen, jejíž součástí je právě § 54. Navrhovanou úpravou se z něj stává ustanovení obecnější s různými povinnostmi podnikatele přesahující věcné vymezení Dílu 8. ČTÚ tak navrhuje danou informační povinnost přesunout do relevantních ustanovení Návrhu. K tomu ČTÚ doplňuje, že § 71 odst. 8 Návrhu již obdobnou informační povinnost obsahuje. ČTÚ tak navrhuje upravit Návrh ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	128	Připomínka k § 58 odst. 1 písm. A) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 58 odst. 1 písm. A) Návrhu tak, že zní:
 
„(1) Způsoby regulace cen, které je Úřad oprávněn uplatnit za podmínek stanovených v § 57, jsou
a	stanovení pevných minimálních nebo maximálních cen,“.

Odůvodnění: Ze své podstaty cena určena minimální nebo maximální hranicí není cenou pevnou. Regulovaný podnik může uplatňovat v souladu s regulací prostřednictvím minimální ceny jakoukoliv cenu vyšší a při regulaci prostřednictvím maximální ceny nižší, než je určená regulátorem. Nemůže se tedy jednat o ceny pevné.  V případě opomenutí vložení čárky za slovo pevných, tedy že by úmyslem bylo vložit další možnou kategorii regulovaných cen, je požadavek na vypuštění stejný. Pevné ceny by striktně svázaly regulovaný podnik a zamezily možnost poskytování např. množstevních slev nebo jiných slev vyplývajících z kvality a rozsahu služeb podle individuálních požadavků smluvních partnerů regulovaného podniku a v případě maloobchodních trhů by mohly zamezit vytváření různých variant služeb a tarifů.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	129	K § 61 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ není ani z důvodové zprávy (ani rozdílové tabulky) k Návrhu zřejmé, který článek Kodexu je tímto ustanovením transponován. ČTÚ tedy ani zřejmé, zda je správně vymezena povinná osoba, konkrétně, zda by neměl být takovou osobou podnikatel poskytující hlasovou komunikační službu. ČTÚ navrhuje upravit důvodovou zprávu ve smyslu této připomínky, případně upravit dané ustanovení Návrhu. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven – vypuštěn.
	
ČTÚ	130	K § 62 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 62 odst. 1 Návrhu tak, že zní:
„(1) Podnikatel zajišťující sítě elektronických komunikací, nebo poskytující služby elektronických komunikací Osoba vykonávající komunikační činnost je povinen povinna používat pro poskytování služeb, určování technických rozhraní a síťových funkcí v míře nezbytně nutné pro zabezpečení interoperability služeb, spojení mezi koncovými body, usnadnění změny poskytovatele a přenositelnosti čísel a k rozšíření možností výběru pro uživatele normy a specifikace, jejichž seznam je uveřejňován v Úředním věstníku Evropské unie jako základ pro podporu harmonizovaného zajišťování sítí elektronických komunikací, poskytování služeb elektronických komunikací, přiřazených prostředků a přiřazených služeb.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje nahrazení pojmu „podnikatel“ pojmem „osoba vykonávající komunikační činnost“, jelikož povinnost dodržovat evropské normy by měly mít všechny subjekty na trhu. Ani čl. 39 Kodexu tuto povinnost nijak neomezuje, když uvádí „při zajišťování sítí a poskytování služeb“.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	131	K § 63 odst. 1 písm. C) Návrhu

Připomínka ČTÚ: Z § 63 odst. 1 písm. C) Návrhu není zřejmý rozdíl mezi používaným pojmem „číslo“ a pojmem „telefonní číslo“. V dané souvislosti je potřeba upozornit, že je také v ustanovení § 63a odst. 1 písm. B) bod 4 Návrhu použit pojem „identifikátor“.

V ustanovení § 63 odst. 1 písm. C) Návrhu je uveden pojem „číslo“ v souvislosti s povinností poskytovatele uvést informaci o právu na náhradu škody, dojde-li mimo jiné k přenesení čísla se zpožděním či je přenos čísla jeho jménem zneužit.

Z návrhu daného ustanovení tak není zřejmé, za jej lze vykládat v tom smyslu, že právo na poskytnutí výše popsané informace svědčí rovněž těm, kteří využívají na telefonním čísle pouze službu přístupu k internetu ve smyslu § 34a. Ustanovení § 34 odst. 1 Návrhu totiž používá pouze pojem „telefonní číslo“ („Podnikatel zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací je povinen zajistit, aby každý koncový uživatel účastník, který o to požádá, si mohl bezplatně ponechat své telefonní číslo, popřípadě čísla, z rozsahu číslovacího plánu…“), přičemž dle Kodexu lze přenášet i službu přístupu k internetu. 

ČTÚ tak navrhuje upravit Návrh tak, aby z něj jednoznačně vyplývalo, jaký je rozdíl mezi pojmem „telefonní číslo“ a „číslo“, případně nahradit pojem „číslo“ pojmem „telefonní číslo“, jestliže se má jednat o významově totožné pojmy. V závislosti na učiněném závěru je potřeba upravit dané pojmosloví ve všech relevantních ustanoveních Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno. 
Text upraven.

	
ČTÚ	132	K § 63a odst. 1 písm. b) bod 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Podle čl. 106 odst. 4 Kodexu se koncových uživatelů nemá týkat žádné přímé zpoplatnění služby přenesení telefonního čísla.  Byť ČTÚ vnímá, že § 63a odst. 1 písm. b) bod 4 je transpozicí čl. 103, resp. přílohy IX ke Kodexu, není zřejmé, jaké informace „týkající se přímých poplatků za přenositelnost telefonních čísel“ by měl poskytovatel služeb v rámci zveřejňovaných informací uvádět.  ČTÚ tak navrhuje alespoň v důvodové zprávě K Návrhu vysvětlit vztah výše uvedených ustanovení Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Vysvětleno.
S ohledem na to, že se jedná o obecnou právní úpravu, je potřeba toto ustanovení transponovat. I informace, že s přenesením čísla není svázáno žádná platba, tedy přenesení je zdarma, je relevantní informací.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	133	K § 63 odst. 9 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Zmocnění Úřadu (ČTÚ) k uložení povinnosti změnit smlouvu v případě jejího nesouladu s přímo použitelným předpisem Unie by mělo být obecné, nikoli vázáno na užití nekalých, klamavých nebo agresivních obchodní praktik, nebo z důvodu diskriminace spotřebitele. 

ČTÚ navrhuje upravit dané ustanovení ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	134	K § 63 odst. 11 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 63 odst. 11 nahradit slovo „formě“ slovem „podobě“.

Odůvodnění: Listinná nebo elektronická může být „podoba“, nikoli „forma“. 
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	135	K § 63b odst. 10 Návrhu 

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v první větě § § 63b odst. 10 Návrhu za slova „podle § 34 odst. 8“ doplnit slova „, pokud se nedohodnou jinak“.

Odůvodnění: ČTÚ doporučuje upravit dané ustanovení tak, aby měl účastník větší možnost volby a nebyl vázán jen zákonným termínem zániku smlouvy.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven a doplněno i obdobné ustanovení i ve vztahu ke změně poskytovatele služby přístupu k internetu podle § 34a.
	
ČTÚ	136	Obecná připomínka k § 66 a 95 Návrhu

Připomínka ČTÚ: V ustanovení § 66 a 95 Návrhu jsou užívány pojmy „účastník“, „uživatel“ a „koncový uživatel“. Vzhledem k jejich významové rozdílnosti se takto aktuálně provedené použití jeví jako nekonzistentní a je potřeba, i na základě rozhodnutí o konečném řešení otázky zachování či nezachování definice pojmu „účastník“ (§ 2 odst. 1 písm. a) Návrhu), aby subjekt práv a povinností v této oblasti (účastnické seznamy) byl nastaven jednotně.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Vysvětleno.
V § 66 bude použit pojem „účastník“.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	137	K § 66 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje nad rámec obecné připomínky k § 66 Návrhu upravit toto ustanovení tak, že zní:

„(1) Poskytovatel interpersonální komunikační služby založené na číslech, který přiděluje čísla podle číslovacího plánu účastníkům, je povinen na žádost osoby, která poskytuje veřejně dostupné informační služby o číslech nebo poskytuje účastnické seznamy, předat jí osobní a identifikační údaje účastníků, kteří s uveřejněním vyslovili souhlas, a to za podmínek podle § 41 odst. 3 písm. b) věty poslední  a v rozsahu podle § 41 odst. 5 § 95. Podnikatel podle věty první je povinen účastníky před vyžádáním jejich souhlasu k uveřejnění jejich osobních a identifikačních údajů informovat o účelu účastnického seznamu a o dalších možnostech využití údajů založených na vyhledávacích funkcích v elektronických verzích účastnického seznamu. Tyto údaje v rozsahu, v jakém dali tito účastníci s uveřejněním souhlas, předá ve smluveném formátu, za rovných a objektivních podmínek a v cenách, které jsou nákladově orientované a nediskriminační. Předávající strana u předávaných údajů rovněž vždy uvede, zda koncový uživatel sdělil, že si nepřeje výslovně uvedl, že si přeje být kontaktován za účelem marketingu. Pokud v účastnickém seznamu není tato informace uvedena nebo v něm nejsou uvedeny žádné osobní a identifikační údaje koncového uživatele, anebo tyto údaje nebyly předány podle věty první, má se za to, že si koncový uživatel kontakt za účelem marketingu nepřeje.

(2) Podnikatel zajišťující veřejnou komunikační síť je povinen umožnit všem účastníkům přístup k operátorským službám a nejméně k jedné informační službě o číslech účastníků všech podnikatelů poskytujících veřejně dostupné interpersonální komunikační služby založené na číslech.

(3) Poskytovatel podle odstavce 1 je povinen zajistit přístup k informační službě o účastnických číslech jakémukoliv jinému podnikateli, a to bez ohledu na to zda má sídlo v Evropské unii.“.

Související úpravu ČTÚ navrhuje provést i v § 95 Návrhu (viz připomínka ČTÚ k § 95 Návrhu). 

Současně je potřeba doplnit přechodná ustanovení a ošetřit přechod na tento nový princip, například takto:

 „Pokud byl účastnický seznam vydán nebo osobní a identifikační údaje účastníků / koncových uživatelů předány podle § 41, 66 a 95 zákona o elektronických komunikacích, ve znění účinném přede dnem účinnosti tohoto zákona, má se za to, že účastník / koncový uživatel si nepřeje být kontaktován za účelem marketingu, a to až do doby něž udělí svůj výslovný souhlas podle § 66 odst. 1 zákona o elektronických komunikacích, ve znění účinném ode dne účinnosti tohoto zákona.“.

Odůvodnění: I s ohledem na postoj veřejnosti ČTÚ navrhuje změnu pojetí, kdy lze resp. nelze koncového uživatele kontaktovat za účelem marketingu. Na rozdíl od dosavadního přístupu, kdy koncový uživatel (účastník) musel vyjádřit, že si nepřeje být kontaktován za účelem marketingu, se navrhuje přenést aktivitu na ty koncové uživatele (účastníky), kteří o tento typ komunikace stojí (aktivně vyjádří souhlas stejně jako například v případě podmínek zákaznických či slevových karet), jinak tento kontakt nebude možný, resp. dovolený. 

Vůli koncového uživatele nebýt obecně kontaktován za účelem marketingu lze sice spatřovat již v samotné skutečnosti, že si nepřeje být uveden v účastnickém seznamu, resp. aby jeho údaje byly pro tento seznam či poskytnutí informační služby o číslech vůbec předány, pro jednoznačnost a právní jistotu všech dotčených se však navrhuje toto omezení v zákoně výslovně uvést. Kontaktovat koncového uživatele za účelem marketingu je tedy možné pouze pokud je o něm v seznamu účastníků veden konkrétní záznam s informací o jeho přání být kontaktován za účelem marketingu. Obdobně to platí i pro poskytování informační služby o číslech.

V souvislosti s ČTÚ navrhovanou úpravou je potřeba upravit i § 85 Návrhu a doplnit příslušné přechodné ustanovení.

Podtržením ČTÚ vyznačil nekonzistentnost používání pojmů „účastník“ a „koncový uživatel“. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

	
ČTÚ	138	K § 69 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 69 Návrhu tak, že zní:

„Úřad může po provedení veřejné konzultace podle § 130 rozhodnutím stanovit poskytovatelům Poskytovatel služby přístupu k internetu nebo veřejně dostupné interpersonální komunikační služby založené na číslech je povinen poskytovat bezplatně koncovému uživateli, je-li to technicky možné, službu
a) identifikace volajícího,
b) přeposílání e-mailů nebo přístup k e-mailům po Úřadem stanovenou přiměřenou dobu i po ukončení smlouvy s poskytovatelem služby přístupu k internetu.“.
Odůvodnění: ČTÚ má zato, že daná povinnost by měla být povinností zákonnou, nikoli povinností individuálním rozhodnutím vůči všem poskytovatelům, jak je uvedeno v Návrhu. Toto je prakticky neproveditelné, viz i zkušenosti s nemožností aplikace v § 71 v současné právní úpravě.“. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	139	K § 69a Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 69a Návrhu tak, že zní:

„§ 69a

(1) Aniž je dotčeno ustanovení § 38, Úřad může po provedení veřejné konzultace podle § 130 ve všeobecném oprávnění stanovit poskytovatelům služby přístupu k internetu nebo veřejně dostupné interpersonální komunikační služby založené na číslech podmínky týkající se povinnosti poskytovat spotřebitelům doplňkové služby podle § 38 odst. 2 písm. d).

(2) Úřad povinnost poskytovat povinnosti v odstavci 1 neuloží podmínky ve všeobecném oprávnění podle odstavce 1 nestanoví, zjistí-li, že poskytování těchto služeb je zajištěno. 

(3) Úřad po veřejné konzultaci může omezit povinnosti stanovit podmínky podle odstavce 1 jen na část území ČR.“.

Odůvodnění: ČTÚ upozorňuje, že v rozdílové tabulce předkladatel uvádí, že se jedná o transpozici čl. 84 odst. 1, který se přímo týká univerzální služby jako takové. Toto zřejmě není správné, když se ve všeobecném oprávnění stanoví podmínky (zde povinnosti) všem. ČTÚ tedy za této situace není zřejmé, jaké ustanovení Kodexu je tímto transponováno. Pokud jde o ustanovení, které jde nad rámec Kodexu, je třeba jej odůvodnit v důvodové zprávě. Smysl by takové ustanovení dávalo zejména v případě, že by nebyla uložena povinnost univerzální služby. ČTÚ dále navrhuje zpřesnění navrhovaného ustanovení ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven, jedná se o transpozici čl. 115.	
ČTÚ	140	K § 69b Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 69b Návrhu bez náhrady vypustit.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje vypustit ustanovení § 69b Návrhu, které je duplicitní k ustanovením týkajícím se univerzální služby (§ 38 odst. 2 písm. c) a § 38 odst. 3). ČR již v rámci projednávání Kodexu avizovala, že nechce ukládat povinnost v rozsahu univerzální služby ze zákona všem podnikatelů, což v podstatě ustanovení tohoto paragrafu činí. ČTÚ se domnívá, že toto ustanovení je nadbytečné, když zachováváme stávající režim pro univerzální službu, tedy ukládání povinnosti univerzální služby individuálně.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Neakceptováno.

Jedná se o transpoziční ustanovení čl. 111, proto je nutné ho promítnout do ZEK. Jedná se o oprávnění pro ČTÚ v případě potřeby uložit povinnost mimo rámec univerzální služby.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo  bere vypořádání na vědomí.

	
ČTÚ	141	K § 71 odst. 1 Návrhu

Obecná připomínka ČTÚ: ČTÚ nepovažuje na základě dosavadní praxe a faktické nevyužitelnosti stávajícího znění § 71 za účelné jeho převzetí s pouhým doplněním možnosti vydat opatření obecné povahy. Návrh současně nereflektuje zcela čl. 104 Kodexu, ČTÚ navrhuje koncepční změnu § 71 Návrhu, když níže uvádí možné znění jednotlivých ustanovení.

ČTÚ tak navrhuje upravit § 71 odst. 1 Návrhu například tak, že zní:

„(1) Poskytovatel služeb přístupu k internetu nebo veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb, který řídí alespoň některé prvky sítě buď přímo, nebo prostřednictvím příslušné dohody o úrovni služeb, je povinen zveřejňovat úplné, srovnatelné, spolehlivé, uživatelsky vstřícné a aktuální informace pro koncové uživatele o kvalitě svých služeb a o opatřeních přijatých s cílem zajistit rovnocenný přístup i pro zdravotně postižené uživatele. Tyto informace je povinen zveřejňovat způsobem umožňujícím dálkový přístup a na žádost Úřadu poskytnout před jejich zveřejněním.“.

Současně ČTÚ navrhuje doplnit příslušnou skutkovou podstatu přestupku za porušení této povinnosti.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit § 71 odst. 1 ve smyslu této připomínky. Povinnost jako takovou nelze uložit opatřením obecné povahy, tímto aktem je možné stanovovat pouze podmínky, samotnou povinnost je tak potřeba stanovit v zákoně. Individuální ukládání povinnosti rozhodnutím také není reálné, když se povinnost má vztahovat na všechny poskytovatele služby přístupu k internetu a veřejně dostupné interpersonální komunikační služby.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
ČTÚ	142	K § 71 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 71 odst. 2 Návrhu vypustit.

Ostatní odstavce se přečíslují.

Odůvodnění: V souvislosti s ČTÚ navrženou úpravou § 71 odst. 1 Návrhu ČTÚ navrhuje § 71 odst. 2 Návrhu vypustit.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	143	K § 71 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 71 odst. 3 Návrhu například tak, že zní:

„(2) Poskytovatel veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb je povinen informovat spotřebitele o tom, zda kvalita služeb, které poskytují, závisí na vnějších faktorech, jako je například kontrola nad přenosem signálu či připojení k síti. Poskytovatel podle věty první je povinen tyto informace zveřejňovat způsobem umožňujícím dálkový přístup u všech svých služeb.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje nahrazení textu v souladu s čl. 104 odst. 1 poslední věta Kodexu (nebylo transponováno). Individuální ukládání povinnosti rozhodnutím není reálné, když se povinnost má vztahovat na všechny poskytovatele veřejně dostupné interpersonální komunikační služby. Proto je nutné uložit povinnost přímo zákonem a následně kontrolovat její plnění. Současně ČTÚ upozorňuje, že je nutné rovněž doplnit příslušnou skutkovou podstatu přestupku za porušení této povinnosti.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
ČTÚ	144	K § 71 odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: I s ohledem na skutečnost, že Návrhem je § 54 odst. 2, na který je § 71 odst. 5 odkazováno, vypouštěn, není ČTÚ zřejmý účel a smysl tohoto ustanovení. ČTÚ tak navrhuje § 71 odst. 5 Návrhu upravit ve smyslu této připomínky, případně jej z Návrhu vypustit.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	145	K § 71 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 71 odst. 6 Návrhu tak, že zní:

 „(6) Parametry kvality poskytovaných služeb, které mají být měřeny, obsah, formu a způsob uveřejnění informací podle odstavce 1 a případné postupy pro vyhodnocování kvality, včetně případných mechanismů certifikace kvality, stanoví Úřad opatřením obecné povahy, přičemž v nejvyšší možné míře zohlední pokyny Sdružení BEREC ke kvalitě služeb přístupu k internetu a veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb.“. 

Odůvodnění: ČTÚ doplnit § 71 odst. 6 Návrhu tak, aby došlo ke sjednocení formulace celým návrhem transpozice, kdy u některým vydávaných opatření obecné povahy se pokyny BEREC mají zohledňovat a u některých ne, i když jsou k dané problematice pokyny BEREC vydávány.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	146	K § 71 odst. 7 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 71 odst. 7 Návrhu tak, že zní:

„(7) Úřad je oprávněn po konzultaci podle § 130 a 131 uložit podnikateli provozujícímu veřejnou komunikační síť stanovit opatřením obecné povahy požadavky na zajištění minimální kvality služeb pro poskytování služeb přístupu k internetu nebo veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb.“. 

Současně ČTÚ navrhuje doplnit příslušnou skutkovou podstatu přestupku za porušení této povinnosti.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu textu v souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) 2015/2120 tak, aby měl možnost opatřením obecné povahy stanovit minimální požadavky na kvalitu služby.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
ČTÚ	147	K § 71 odst. 8 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 71 odst. 8 Návrhu vypustit.

Ostatní odstavce se přečíslují.

Odůvodnění: V souvislosti s ČTÚ navrženou úpravou § 71 odst. 1 Návrhu ČTÚ navrhuje § 71 odst. 8 Návrhu vypustit.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	148	K § 72 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 72 odst. 1 Návrhu

 „(1) Úřad podnikateli, prostřednictvím jehož veřejné komunikační sítě je poskytovaná služba šíření rozhlasového a televizního vysílání, kterou využívají koncoví uživatelé jako hlavní prostředek příjmu rozhlasového a televizního vysílání nebo podnikateli, který poskytuje služby elektronických komunikací používané pro veřejné šíření rozhlasového nebo televizního vysílání, pokud tyto sítě a služby využívá významný počet koncových uživatelů jako hlavní prostředek pro příjem rozhlasového a televizního vysílání, může z důvodu veřejného zájmu rozhodnutím uložit povinnost šířit určený rozhlasový nebo televizní program a s tímto programem související doplňkové služby, aby byl umožněn vhodný přístup koncovým uživatelům se zdravotním postižením ke službám televize s internetem a elektronických programových průvodců.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnění § 72 odst. 1 Návrhu v souladu s čl. 114 odst. 1 Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	149	K § 72a odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 72a odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Služba šíření rozhlasového a televizního vysílání se zajišťuje na základě písemné smlouvy uzavřené mezi provozovatelem rozhlasového a televizního vysílání 11), 16) a podnikatelem poskytujícím tuto službu elektronických komunikací nebo podnikatelem zajišťujícím sítě používané pro veřejné šíření rozhlasového či televizního vysílání.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnění § 72a s ohledem na možnost nově uložit povinnost i podnikateli, prostřednictvím jehož veřejné komunikační sítě je poskytovaná služba šíření rozhlasového a televizního vysílání. ČTÚ upozorňuje, že tuto úpravu je rovněž nutné promítnout i do následujících odstavců a § 72b Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven a zároveň bylo doplněno odůvodnění. 

Akceptováno.
	
ČTÚ	150	K § 74 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 74 za odstavec 6 doplnit odstavec 7, který zní:

„(7) Úřad je za mimořádných okolností, pokud provozovatel přístroje není Úřadem zjištěn, oprávněn znemožnit provozování přístroje, jestliže dochází k porušování povinností a podmínek uvedených v § 114 odst. 1.“. 

Odůvodnění: Smyslem ČTÚ navrhovaného doplnění § 74 je zavedení možnosti Úřadu (ČTÚ) odpojit přístroj pro případy, kdy Úřad zjistí provozování zařízení v rozporu se zákonem, resp. podmínkami stanovenými všeobecným oprávněním a provozovatele zařízení nelze identifikovat.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	151	Obecná připomínka k hlavě IV dílu 4 Návrhu (Propojení a přístup k sítím elektronických komunikací a přiřazeným prostředkům)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ má zato, že ustanovení týkající se přístupu a propojení jsou velmi nepřehledná, jeden článek je transponován do více ustanovení, velmi často s tématikou přístupu nesouvisejících. Naopak chybí transpozice např. čl. 73 odst. 1 písm. c) Kodexu apod. ČTÚ doporučuje respektovat rozdělení podle Kodexu, tedy povinnosti uložené na základě analýz relevantních trhů je vhodné oddělit od například povinností vycházejících z čl. 61, který je obecný a z něj následně vycházejí i povinnosti uložené na základě analýz relevantních trhů.

ČTÚ navrhuje, aby byla o obecná ustanovení k přístupu a propojení (§ 78, 79, 80, kam ČTÚ navrhuje zařadit i § 84a) na straně jedné a § 84 a 85 jako uložená povinnost na základě analýzy relevantního trhu na straně druhé. V tomto smyslu by bylo vhodné koncepčně upravit celý příslušný díl 4 Návrhu, když konkrétní ČTÚ navrhované úpravy v jednotlivých ustanoveních se snaží takovou koncepci podpořit.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	152	K § 78 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 78 odst. 1 Návrhu nahradit slova „jinému podnikateli“ slovy „jiné osobě vykonávající komunikační činnost“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje v § 78 odst. 1 Návrhu nahradit podnikatele osobou vykonávající komunikační činnost, jelikož přístup může být uskutečňován v souladu s Kodexem nejen mezi podnikateli, ale i mezi podnikatelem a osobou nepodnikající, ale vykonávající komunikační činnost (například spolek apod.).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	153	K § 78 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 78 odst. 2 Návrhu tak, že zní:

„(2) Propojením se rozumí fyzické a logické spojení veřejných sítí elektronických komunikací užívaných týmž nebo jiným podnikatelem s cílem umožnit komunikaci uživatelům jednoho podnikatele s uživateli téhož nebo jiného podnikatele, nebo umožnit přístup ke službám poskytovaným jiným podnikatelem. Služby mohou být poskytovány zúčastněnými stranami nebo jinými stranami, pokud tyto služby poskytují zúčastněné strany nebo jiné strany, které mají přístup k síti a splňují požadavky tohoto zákona.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit definici propojení tak, aby lépe odpovídala definici propojení uvedené v čl. 2 bod 28 Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	154	K § 78 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 78 odst. 4 Návrhu tak, že zní:

„(4) Účastnickým vedením se rozumí fyzické spojení využívající signály elektronických komunikací spojující koncového bodu koncový bod sítě s hlavním rozvaděčem nebo obdobným zařízením ve veřejné pevné komunikační síti.“.
Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit § 78 odst. 4 Návrhu tak, aby definice účastnického vedení lépe odpovídala definici obsažené v čl. 2 odst. bodu 30 Kodexu.
 
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	155	K § 79 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 79 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Podnikatel zajišťující veřejnou komunikační síť je oprávněn nebo v případě, kdy je požádán jiným podnikatelem, který podle § 13 oznámil podnikání, povinen sjednat propojení za účelem poskytování veřejně dostupných služeb elektronických komunikací tak, aby bylo zajištěno poskytování a interoperabilita těchto služeb na území členských států. Podnikatel zajišťující veřejnou komunikační síť je povinen nabídnout přístup osobě vykonávající komunikační činnost a propojení jinému podnikateli, který podle § 13 oznámil podnikání, za smluvních podmínek slučitelných s povinnostmi uloženými Úřadem podle § 51 odst. 6, § 83, § 84 a § 84a. § 72, § 78, § 79 odst. 2, § 80, § 85, § 85a, § 86, § 86e.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnění textu v souladu s úpravou definice přístupu v § 78 odst. 1. Navrhované doplnění odkazů je v souladu s čl. 60 odst. 1 Kodexu, který obsahuje odkaz na povinnosti podle čl. 61, 62 a 68 Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	156	K § 79 odst. 2 písm. a) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 79 odst. 2 písm. a) Návrhu tak, že zní:

„a) podnikateli, který ovládá přístup ke koncovým uživatelům, povinnosti, včetně povinnosti umožnit zpřístupnění prostředků nebo služeb podle § 78, k zajištění spojení od koncového bodu ke koncovému bodu, včetně propojení sítí, ve lhůtě stanovené Úřadem,“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit text tak, aby odpovídal znění čl. 61 odst. 2 písm. a) Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	157	K § 79 odst. 2 písm. a) a c) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje zvážit, zda je důvodné vztáhnout povinnosti podle § 79 odst. 2 písm. a) a c) Návrhu pouze na podnikatele, když Kodex hovoří o „podnicích, na něž se vztahuje všeobecné oprávnění“. ČTÚ tak navrhuje uvést daná ustanovení do souladu s čl. 61 odst. 2 Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	158	K § 79 odst. 2 písm. d) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 79 odst. 2 písm. d) Návrhu tak, že zní:

„d) podnikateli osobě, který která poskytuje interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech, které dosahují významné úrovně pokrytí a využívání koncovými uživateli, povinnost zajistit spojení mezi koncovými body koncových uživatelů s cílem zajistit interoperabilitu jejich služeb, učinit jejich služby interoperabilní a povinnosti zajistit spojení mezi koncovými body koncových uživatelů.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu ustanovení v souladu s čl. 61 odst. 2 písm. c) Kodexu tak, aby bylo jednoznačné, jaké povinnosti a s jakým cílem lze prostřednictvím tohoto ustanovení uložit. Osoba poskytující interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech nemusí být podnikatelem.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	159	K § 80 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 80 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Přístup se zajišťuje na základě písemné smlouvy uzavřené mezi operátorem a podnikatelem poskytujícím veřejně dostupnou službu elektronických komunikací osobami vykonávajícími komunikační činnost. Propojení sítí se zajišťuje na základě písemné smlouvy uzavřené mezi operátory.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnění textu v souladu s jím navrhovanou úpravou definice přístupu v § 78 odst. 1 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky. 
Na základě doplňující připomínky ČTÚ došlo k přehodnocení problematiky a regulační opatření byla výslovně vztažena pouze k situacím, kdy poskytující strana je operátor, tj. „podnikatel“.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	160	K § 80 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 80 odst. 4 Návrhu tak, že zní:

„(4) PodnikatelOsoba podle odstavce 1, kteráý požádala o uzavření smlouvy o přístupu nebo propojení, je povinnaen nejpozději do 10 dnů ode dne uzavření smlouvy předat Úřadu její úplné znění, včetně příloh.“.

Odůvodnění: Jedná se o úpravu navazující na ČTÚ navrhovanou úpravu v § 80 odst. 1 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	161	K § 80 odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 80 odst. 5 Návrhu tak, že zní:

„(5) Pokud se oslovenáý  osoba podle odstavce 1 rozhodla odmítnout uzavření smlouvy o přístupu nebo propojení, neprodleně písemně o odmítnutí informuje odmítnutého podnikatele odmítnutou osobu a zároveň uvede konkrétní důvody odmítnutí, a to zejména
a) technické důvody,
b) ekonomické důvody,
c) organizační důvody, nebo
d) další důvody, které měly vliv na jeho rozhodnutí o odmítnutí navrhovaného řešení.

Tyto informace zašle odmítající podle odstavce 1 osoba současně Úřadu.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje, aby mohl hájit práva všech osob, na které dopadá zákon. V případě přístupu se jedná o osoby vykonávající komunikační činnost a v případě propojení se jedná pouze o podnikatele.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	162	K § 80 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 80 odst. 6 Návrhu tak, že zní:

„(6) Úřad vstoupí z vlastního podnětu, je-li to nezbytné pro naplnění cílů regulace uvedených v § 5, nebo z podnětu kterékoliv dotčené strany do jednání podnikatelů o smlouvě o přístupu nebo o smlouvě o propojení sítí. Úřad ke sporné části návrhu smlouvy nebo k důvodům odmítnutí podle odstavce 5 vydá stanovisko, které sdělí smluvním stranám.“.

Odůvodnění: Jedná se o úpravu navazující na ČTÚ navrhovanou úpravu v § 80 odst. 1 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Neakceptováno.
Na základě projednání s ČTÚ ponecháno v původním znění.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	163	K § 80 odst. 8 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 80 odst. 6 Návrhu tak, že zní:

„(8) Úřad uveřejní způsobem umožňujícím dálkový přístup pokyny a postupy nutné k získání přístupu a propojení, aby z uložených povinností, měly prospěch malé a střední podniky a operátoři s omezeným zeměpisným dosahem.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit způsob uveřejnění.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	164	K § 82 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 82 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Úřad je oprávněn v souladu s § 51 rozhodnutím uložit podniku s významnou tržní silou na relevantním trhu povinnost uveřejňovat v nezbytně nutném rozsahu informace týkající se přístupu k síti nebo propojení sítí elektronických komunikací, jako jsou účetní informace, ceny, technické specifikace, síťové charakteristiky a jejich očekávaný vývoj, smluvní podmínky pro zajišťování a využívání sítě, včetně podmínek omezujících přístup technické specifikace, síťové charakteristiky a jejich očekávaný vývoj, včetně podmínek omezujících přístup ke službám a aplikacím nebo jejich využívání, zejména s ohledem na přechod ze starší infrastruktury a ceny.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu ustanovení tak, aby jednoznačně odpovídalo znění čl. 69 odst. 1 Kodexu, tj., aby se také informace o cenách, technických specifikacích a síťových charakteristik provázaly s možným přechodem ze starší infrastruktury. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	165	K § 82 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 82 odst. 4 Návrhu tak, že zní:

„(4) Rozsah, formu a způsob uveřejnění informací podle odstavce 1 a náležitosti referenční nabídky podle odstavce 2 a podle § 84 odst. 3 a její rozsah a formu stanoví Úřad opatřením obecné povahy, přičemž v nejvyšší možné míře zohlední pokyny Sdružení BEREC obsahující minimální kritéria pro referenční nabídku a může specifikovat klíčové ukazatele výkonnosti, jakož i příslušné úrovně služeb.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnění odkazu na relevantní pokyny Sdružení BEREC, které má Úřad (ČTÚ) zohlednit. ČTÚ navrhuje doplnění textu „a podle § 84 odst. 3“ tak, aby nebylo nutné vydávat 2 opatření obecné povahy. Příslušné zmocnění je již obsaženo v ustanovení § 82 odst. 4 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	166	K § 83 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 82 odst. 4 Návrhu tak, že zní:
„(1) Rozhraním pro aplikační programy (API) se rozumí softwarová rozhraní mezi aplikacemi poskytovanými provozovateli rozhlasového a televizního vysílání nebo poskytovateli služeb digitálních interaktivních televizních služeb a mezi digitálním televizním zařízením., a zařízení rozšiřující vlastnosti digitální televize, určená pro digitální televizní a rozhlasové služby.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit definici do souladu s čl. 2 bodem 18 Kodexu. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	167	Obecná připomínka k § 84 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Ve všech navržených ustanoveních § 84 Návrhu, kde je zmíněna veřejná konzultace podle § 130 chybí odkaz na § 131, což plyne z čl. 61 odst. 5 Kodexu.

Na dalších připomínkách ČTÚ k jednotlivým odstavcům tohoto ustanovení je demonstrováno, že podle názoru ČTÚ je potřeba celé ustanovení § 84 důsledně revidovat a upravit – viz například připomínka ČTÚ k § 84 odst. 4 Návrhu. V opačném případě má ČTÚ obavy, že by nemohlo být v praxi řádně uplatňováno, i s ohledem na dále upozorňovanou nesprávnou transpozici.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	168	K § 84 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 84 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Úřad je oprávněn v souladu s § 51 rozhodnutím uložit podniku s významnou tržní silou na relevantním trhu zajišťujícímu veřejnou komunikační síť povinnost vyhovět přiměřeným požadavkům jiného podnikatele osoby vykonávající komunikační činnost na využívání a přístup k jeho specifickým síťovým prvkům a přiřazeným prostředkům s cílem zajistit trvalé konkurenční prostředí na relevantním trhu v zájmu koncových uživatelů a spotřebitelů.“. 

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje v souladu s Kodexem rozšířit okruh oprávněných osob.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Neakceptováno.
Na základě projednání s ČTÚ ponecháno v původním znění.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	169	K § 84 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 84 odst. 2 Návrhu tak, že zní:

(2) Úřad je oprávněn rozhodnutím podle odstavce 1 uložit zejména povinnost 
a) poskytovat přístup třetím stranám ke specifikovaným síťovým prvkům a přiřazeným prostředkům a umožnit jim jejich vyžívání, včetně zpřístupnění účastnického vedení nebo jeho úseku, 
b) nezrušit přístup k již poskytnutým prostředkům, pokud podnik využívající přístup plní své závazky plynoucí z uzavřené smlouvy o přístupu,
c) poskytovat třetím stranám přístup k určitým aktivním nebo virtuálním síťovým prvkům a službám 
d) dodatečně nerušit již poskytnutý přístup k zařízením prostředkům,
e) poskytovat specifikované služby za účelem dalšího prodeje třetími stranami, 
f) poskytovat volný přístup k technickým rozhraním, protokolům nebo k jiným klíčovým technologiím, které jsou nezbytné pro interoperabilitu služeb nebo služby virtuálních sítí, 
g) poskytovat společné umístění nebo jiné formy sdílení přiřazených prostředků, 
h) poskytovat specifikované služby potřebné k zajištění interoperability služeb pro uživatele spočívající ve spojení od koncového bodu ke koncovému bodu mezi koncovými body (služba konec - konec) pro uživatele nebo k zajištění roamingu ve veřejných komunikačních sítích, 
i) poskytovat přístup k systémům provozní podpory nebo podobným softwarovým systémům nezbytným k zajištění spravedlivé hospodářské soutěže při poskytování služeb, 
j) propojovat sítě nebo síťová zařízení, 
k) poskytovat přístup k přiřazeným službám, jako například ke službám identifikace a lokalizace,
l) přístup k inženýrským stavbám a jejich využívání, 
 v případě, že usoudí, že odepření přístupu nebo přístup poskytnutý ze nepřiměřených podmínek, které mají podobný účinek, by zabránily vzniku udržitelného konkurenčního trhu a nebyly by v zájmu koncového uživatele. Jedná se mimo jiné o přístup včetně budov, nebo vstupů do budov, kabelů v budovách včetně elektrického vedení, antén, věží a jiných podpůrných konstrukcí, stožárů, sloupů, kabelovodů, potrubí, inspekčních komor, vstupních šachet a rozvodných skříní.
Úřad může uložit povinnost, kterými jsou fyzická infrastruktura podle zvláštního právního předpisu 84) a kabely, vnitřní kabelové rozvody, a to bez ohledu na to, zda jsou aktiva dotčená touto povinností součástí relevantního trhu v souladu s analýzou trhu.

Úřad je oprávněn v rozhodnutí o uložení povinnosti přístupu stanovit k těmto povinnostem technické nebo provozní podmínky tak, aby byl zajištěn běžný provoz sítě na základě principu spravedlnosti, proporcionality a včasnosti.“. 

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu ustanovení tak, aby odpovídala čl. 73 odst. 1 Kodexu a byla zároveň srozumitelnější. Dále navrhuje ČTÚ do písm. l) uvést úplný výčet, co je myšleno pro účely tohoto ustanovení fyzickou infrastrukturou, včetně podmínek uložení této povinnosti podle ustanovení čl. 72 Kodexu. Tento výčet je rozdílný oproti výčtu v zákona č. 194/2017 Sb., o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů. Písmena b) a d) jsou duplicitní.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	170	K § 84 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 84 odst. 3 Návrhu tak, že zní:

„(3) Podnik s významnou tržní silou, kterému byla uložena povinnost podle odstavce 2, je povinen zveřejnit referenční nabídku. Náležitosti a podmínky, které musí referenční nabídka obsahovat, stanoví Úřad opatřením obecné povahy podle § 82 odst. 4., přičemž v nejvyšší možné míře zohlední pokyny Sdružení BEREC obsahující minimální kritéria pro referenční nabídku a může specifikovat klíčové ukazatele výkonnosti, jakož i příslušné úrovně služeb.“.
Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu ustanovení tak, aby nebylo nutné vydávat 2 opatření obecné povahy. Příslušné zmocnění je již obsaženo v ustanovení § 82 odst. 4 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	171	K § 84 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ obecně k tomuto ustanovení uvádí, že pokud je tímto ustanovením transponován čl. 44 Kodexu, i když rozdílová tabulka pravděpodobně chybně uvádí čl. 72 odst. 1 a 2 Kodexu, není tento správně koncepčně zařazen. Ustanovení čl. 44 Kodexu se netýká nesymetrické regulace, tj. týká symetrické, a proto by mělo být zařazeno jinam. Nadto by tento odstavec měl být uveden do souladu se zněním čl. 44 Kodexu. S ohledem na uvedené nedostatky nemůže ČTÚ ani navrhnout konkrétní návrhy úprav daného ustanovení. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven, zapracováno do nového § 79a.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

ČTÚ	172	K § 84 odst. 5 a 7 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ k danému ustanovení obecně uvádí, že pokud je tímto ustanovením transponován čl. 61 odst. 3 Kodexu, jak uvádí rozdílová tabulka, není tento správně koncepčně zařazen. Ustanovení čl. 61 odst. 3 Kodexu se týká symetrické regulace, a proto by mělo být zařazeno do § 79. Nadto by tento odstavec měl být uveden do souladu se zněním čl. 61 odst. 3 Kodexu. S ohledem na uvedené nedostatky nemůže ČTÚ ani navrhnout konkrétní návrhy úprav daného ustanovení a navrhuje přesunutí do příslušného ustanovení návrhu.
Vzhledem k tomu, že odstavec 7 odkazuje na odstavec 5 vztahuje se tato připomínka i na tento odstavec.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven, zapracováno do nového § 79a.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

ČTÚ	173	K § 84 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 84 odst. 6 Návrhu tak, že zní:

(6) Úřad při ukládání povinností podle odstavců 2 až 5 zejména zohlední, zda by k řešení zjištěného problému v zájmu koncových uživatelů nebyly postačující jiné formy přístupu pro velkoobchodní vstupy na stejném nebo na souvisejícím velkoobchodním trhu. Toto posouzení zahrnuje nabídky obchodního přístupu, regulovaný přístup podle odstavců 4 a 5 § 79 a 84a nebo stávající nebo plánovaný regulovaný přístup k jiným velkoobchodním vstupům. Úřad zváží zejména tyto faktory:
a) technickou a ekonomickou životaschopnost využití nebo instalace konkurenčních zařízení, na základě vývoje trhu, se zohledněním charakteru a druhu dotyčného přístupu nebo propojení, včetně možnosti využití dalších služeb přístupu poskytovaných na vyšší úrovni distribučního řetězce, 
b) proveditelnost poskytování navrhovaného přístupu, s ohledem na dostupnou kapacitu, 
c) očekávaný technologický vývoj ovlivňující koncepci a správu sítě,
d) ochranu počáteční investice vlastníka zařízení s přihlédnutím k financování z veřejného rozpočtu a rizikům plynoucím z počáteční investice vlastníka, a náklady vlastníka zařízení na jeho údržbu,ke všem investicím a rizikům této investice se zvláštním ohledem na investice do sítí s velmi vysokou kapacitou a míru rizika spojenou s těmito sítěmi,
e) potřebu zajistit technologickou neutralitu, která umožní dotčeným stranám koncipovat a spravovat vlastní sítě;
f) potřebu dlouhodobé ochrany konkurenčního prostředí hospodářské soutěže se zaměřením na ekonomicky účinnou hospodářskou soutěž v oblasti sítí a infrastruktury, a inovativních obchodních modelů inovativní obchodní modely, které podporují udržitelnou hospodářskou soutěž, jako ty založené na společných investicích do sítí;
g) práva duševního vlastnictví, 
h) poskytování celoevropských služeb, 
i) ochranu vlastníků dotčených nemovitostí, 
j) zda v případě rozhodování o uložení povinnosti sdílet přiřazené prostředky podle odstavce 4 z důvodu splnění cílů územního plánování podnikatel, na jehož návrh se rozhoduje, ke dni podání návrhu již podstoupil řádný proces vyjednávání s vlastníkem přiřazeného prostředku a prokázal, že vyčerpal všechna technická a jiná možná řešení jak vybudovat jeho vlastní, nezávislé přiřazené prostředky, 
k) skutečnost, že odepření přístupu nebo přístup poskytnutý za nepřiměřených podmínek, které mají podobný účinek, by zabránily vzniku udržitelného konkurenčního trhu a nebyly by v zájmu koncového uživatele.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje úpravu ustanovení tak, aby jeho znění odpovídalo příslušnému ustanovení Kodexu (čl. 73 odst. 2). V případě navrhovaného písm. k) se navíc jedná o podmínku uložení, která podle Kodexu souvisí s ukládáním povinnosti přístupu k inženýrským sítím. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven, zapracováno do nového § 79a.	
ČTÚ	174	K § 84 odst. 8 až 11 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ doporučuje revizi těchto ustanovení i s ohledem na jejich propojení na odstavec 5 a 7, který ČTÚ navrhuje přesunout a revidovat. Dále uvádíme, že rozdílová tabulka pravděpodobně nesprávně uvádí odkaz na čl. 73 odst. 2 Kodexu, tento je transponován v odstavci 6 Návrhu.
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven, zapracováno do nového § 79a.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním

ČTÚ	175	K § 84 odst. 11 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 84 odst. 11 Návrhu tak, že zní:

„(11) Úřad při ukládání povinností podle odstavců 1 až 3 může na základě posouzení z hlediska podpory hospodářské soutěže a ochrany zájmů koncových uživatelů rozhodnout o uložení povinnosti pouze podle § 51 odst. 6 písm. f).“.

Odůvodnění: Nad rámec obecné připomínky k § 84 odst. 7 až 11 ČTÚ uvádí, že ustanovení § 84 odst. 11 vychází ze znění posledního pododstavce čl. 73 odst. 2 Kodexu a fakticky se týká pouze povinností vyplývajících z článků 69 až 74 a 76 až 81 (jak je uvedeno v čl. 68 odst. 1) Kodexu, tj. článků upravujících tzv. „SMP regulaci“ na základě výsledků provedených analýz relevantních trhů (§ 51). Jelikož v Návrhu jsou součástí § 84 i povinnosti vyplývající z jiných článků Kodexu (tj. z jiných procesů) – např. odstavce 4, 5 a 7 jsou transpozicí povinností dle čl. 61, je nezbytné dotčené ustanovení v odst. 11 vztáhnout pouze na související ustanovení (tj. povinnosti související s procesem analýz relevantních trhů a SMP regulace).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	176	Obecná připomínka k § 84a Návrhu

Připomínka ČTÚ: Předmětným ustanovením je transponován čl. 61 Kodexu, jak uvádí rozdílová tabulka, není tento správně koncepčně zařazen. Ustanovení čl. 61 Kodexu se týká symetrické regulace, a proto by mělo být zařazeno k § 79 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Nově zařazeno do § 79a.
	
ČTÚ	177	K § 85 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje vypustit § 85 odst. 6 Návrhu.

Odůvodnění: Pokyny BEREC k náležitostem referenční nabídky (vydané podle čl. 69 Kodexu) nijak nerozlišují mezi jednotlivými typy velkoobchodních služeb. Nadto uvedený odkaz na přílohu II přístupové směrnice 2002/19/ES není přiléhavý, protože uvedená směrnice s přijetím Kodexu pozbyla platnosti a výše uvedené Pokyny BEREC byly vydány právě k nahrazení přílohy II. Z tohoto důvodu ČTÚ navrhuje předmětný odstavec vypustit.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	178	K § 85a odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ není zřejmé, jaká část ustanovení Kodexu je § 85a odst. 3 Návrhu transponována. I s ohledem na tuto skutečnost ČTÚ navrhuje dané ustanovení revidovat a případně upravit.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Vysvětleno.
Jedná se o transpozici čl. 76 odst. 2 Kodexu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	179	K § 86d odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 86d odst. 2 Návrhu například tak, že zní:
„(2) Jsou-li podmínky podle odstavce 1 splněny, Úřad uloží uvedenému podniku povinnosti pouze podle § 81, § 84 odst. 1 až 3, vyjma povinnosti podle § 84 odst. 2 písm. l), nebo povinnosti související se spravedlivým a přiměřeným stanovením cen, a to, pokud jsou opodstatněny na základě analýzy trhu zahrnující prognostické posouzení očekávaného chování tohoto podniku s významnou tržní silou.“.

Odůvodnění: V § 86d odst. 2 Návrhu je odkazováno na konkrétní povinnosti pouze podle § 81 a § 84 Návrhu. To vychází z transpozice čl. 80 odst. 2 Kodexu, kde je odkazováno na čl. 70 (nediskriminace) a 73 (přístup k určitým síťovým prvkům a přiřazeným prostředkům a jejich využívání) Kodexu. ČTÚ však uvádí, že ustanovení § 84 Návrhu zahrnuje kromě povinností odpovídajících znění čl. 73 Kodexu také některé další povinnosti, které nejsou pro předmětnou úpravu v § 86d (odpovídajícího transpozici čl. 80 Kodexu) relevantní. Konkrétně se jedná o povinnosti podle čl. 72 (viz § 84 odst. 2 písm. l)) a také podle čl. 61 (viz § 84 odst. 4, 5 a 7) Kodexu. Odkaz na § 84 by měl být proto v Návrhu upřesněn, a to tak, aby odpovídal pouze povinnostem vyplývajícím z čl. 73 Kodexu. ČTÚ tak navrhuje předmětné ustanovení upravit ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.	
ČTÚ	180	K § 88 odst. 1 písm. a) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 88 odst. 1 písm. a) Návrhu tak, že zní:

„(1) Podnikatel poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací je povinen 
 
„a) zajistit, případně, pokud sám nezajištuje veřejnou komunikační síť, na základě písemné dohody v součinnosti s příslušným podnikatelem zajišťujícím veřejnou komunikační síť,  technicky a organizačně bezpečnost poskytované služby s ohledem na ochranu osobních údajů fyzických osob v souladu se zvláštním právním předpisem, ochranu provozních a lokalizačních údajů a důvěrnost komunikací fyzických a právnických osob při poskytování této služby.; pokud je to nutné, ochranu zajistí po písemné dohodě i v součinnosti s podnikatelem zajišťujícím veřejnou komunikační síť,“.

Odůvodnění: S ohledem na skutečnost, že věta za středníkem daného ustanovení působila aplikační problémy, ČTÚ navrhuje upřesnění textu tak, aby bylo jednoznačné, jakým způsobem má být daná povinnost plněna.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	181	K § 95 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje nad rámec obecné připomínky upravit § 95 Návrhu tak, že zní:

„§ 95

(1) Každý, kdo shromažďuje osobní údaje účastníků k vydání seznamu účastníků, jehož účelem je vyhledávání podrobného kontaktu o osobě na základě jejího jména nebo případně nezbytného minimálního množství dalších identifikačních prvků, je povinen
a) informovat bezplatně a před zařazením údajů dotčených účastníků do seznamu tyto účastníky o účelu tištěného nebo elektronického seznamu účastníků, který bude k dispozici veřejnosti přímo nebo prostřednictvím informačních služeb dotazů, a o dalších možnostech využití založených na vyhledávacích funkcích obsažených v elektronických verzích seznamu,
b) získat předem souhlas účastníků s uveřejněním jejich osobních údajů podle § 41 odst. 5 a zajistit, aby účastníci měli možnost stanovit, které osobní údaje z rozsahu relevantního pro účely seznamu stanovenými vydavatelem mají být uvedeny ve veřejném seznamu; dále je povinen zajistit, aby účastníci měli možnost tyto údaje ověřovat a žádat jejich opravu a jejich odstranění. Současně je povinen zajistit, aby účastníci nebo uživatelé mohli u svých osobních údajů uvést, že si přejí být kontaktováni za účelem marketingu. Neuvedení ve veřejném seznamu účastníků, ověřování, opravení a odstranění osobních údajů ze seznamu a uvedení údaje, že si účastník nebo uživatel nepřeje přeje být kontaktován za účelem marketingu, je bezplatné.

(2) Bude-li účel veřejného seznamu jiný, než je vyhledávání podrobného kontaktu o osobě na základě jejího jména nebo případně nezbytného minimálního množství dalších identifikačních prvků, je každý, kdo zamýšlí vydat takový seznam účastníků, povinen vyžádat si od dotčených účastníků další souhlas.

(3) Osobními údaji podle odstavce. 1 písm. b) jsou jméno, popřípadě jména, příjmení, popřípadě pseudonym, adresa bydliště, telefonní číslo a adresa elektronické pošty. U podnikající fyzické osoby se osobní údaje doplňují o adresu sídla podnikání. Identifikačními údaji podle odstavce. 1 písm. b) jsou obchodní firma nebo název právnické osoby, adresa sídla, popřípadě adresa sídla organizační složky, adresa a telefonní číslo provozovny a adresa elektronické pošty.

(4) Součástí účastnického seznamu, mohou být pouze osobní nebo identifikační údaje v rozsahu podle odstavce 3. Na základě smlouvy lze v seznamu uveřejnit i další údaje koncového uživatele. Osobní a identifikační údaje o koncových uživatelích, kteří k jejich uveřejnění nedali souhlas, nesmí být uveřejněny. Neuveřejnění, oprava, ověření a odstraňování osobních nebo identifikačních údajů z účastnického seznamu je pro dotčeného koncového uživatele bezplatné.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhovaná úprava souvisí s navrhovanou změnou přístupu k problematice marketingových kontaktů v § 66 odst. 1 – změna aktivity, tj. výslovný souhlas, pokud si přeji být kontaktován za účelem marketingu (viz zásadní připomínka ČTÚ k § 66 Návrhu). Současně návrh odráží změnu terminologie provedenou v § 66 (účastník x koncový uživatel).

Podtržením adresátů je upozorněno na nekonzistentnost používání pojmů (účastní, koncový uživatel) – viz obecná připomínka ČTÚ k § 66 a 95 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno částečně.
Text upraven. Pojem „koncový uživatel“ nahrazen pojmem „účastník“

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	182	K § 97 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 97 odst. 2 Návrhu na konci poslední věty doplnit slovo „žadatele“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje se upřesnění formulovaného požadavku na připojení uznávaného elektronického podpisu tak, aby se výslovně jednalo o podpis toho, kdo žádost podává, tj. žadatele (jinak hrozí, že by to mohlo být interpretováno jako uznávaný elektronický podpis kohokoli).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Vysvětleno.
Věta vypuštěna na základě připomínky MV pro nadbytečnost s ohledem na právní úpravu v § 37 odst. 2 větě poslední zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů, a v § 5 až 7 zákona č. 297/2016 Sb., o službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	183	Obecná připomínka k § 98 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 98 nahradit povinnou osobu, tj. „podnikatele zajišťujícího veřejnou komunikační síť nebo poskytujícího veřejně dostupnou službu elektronických komunikací“ spojením „osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací“.

Odůvodnění: Z článku 40 a 41 Kodexu vyplývá, že by se předmětné povinnosti, které se transponují do § 98 Návrhu měly vztahovat na „poskytovatele veřejných sítí elektronických komunikací nebo veřejně dostupných služeb elektronických komunikací, nikoli tedy pouze na podnikatele. ČTÚ tak navrhuje upravit okruh povinných osob v celé § 98 ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	184	K § 98 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit druhou větu § 98 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„S ohledem na technické možnosti tato pravidla zajistí takovou úroveň bezpečnosti, která odpovídá míře existujícího rizika s cílem předejít nebo minimalizovat dopad událostí bezpečnostních incidentů na uživatele a na vzájemně propojené sítě jiné sítě a služby“.

Odůvodnění: ČTÚ doporučuje nahradit slova „vzájemně propojené sítě“ spojením používaným článkem 40 odst. 1 Kodexu, tj. „jiné sítě a služby“ tak, aby nedocházelo k neodůvodněnému omezení. Článek 40 odst. 1 současně hovoří o bezpečnostním incidentu, nikoli události. ČTÚ tak navrhuje úpravu ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	185	K § 98 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Definice „bezpečnosti sítí a služeb“ uvedená v § 98 odst. 1 Návrhu obsahuje nad rámec definice obsažená v článku 2 bodu 21 Kodexu slovo „dostatečně“. ČTÚ tak navrhuje toto slovo z Návrhu bez náhrady vypustit. Současně ČTÚ doporučuje tuto definici v textu § 98 důsledně respektovat, když například v odstavci 4 se hovoří pouze o „bezpečnosti“.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

	
ČTÚ	186	K § 98 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje obecné parametry posuzování významnosti dopadu na provoz sítí nebo služeb stanovené v čl. 40 odst. 2 Kodexu uvést přímo do zákona a konkrétní kritéria závažnosti dopadu atd. do prováděcího právního předpisu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Upraveno.	
ČTÚ	187	K § 98 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje doplnit povinnost předávat informace Úřadu podle § 98 odst. 4 na elektronickém formuláři, pokud to není z důvodu technických překážek způsobených bezpečnostním incidentem nemožné, a to i s ohledem na schválený návrh zákona o právu na digitální služby.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	188	K § 98 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: V Návrhu ČTÚ chybí možnost stanovená v předposledním pododstavci čl. 40 odst. 2 Kodexu, tj. „vyžadovat, aby tak poskytovatelé učinili“, tedy možnost Úřadu přenést zveřejnění těchto informací na osoby zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací. ČTÚ tak navrhuje předmětné ustanovení doplnit ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	189	K § 98 odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ upozorňuje na chybějící transpozici části čl. 40 odst. 2 Kodexu: „Je-li to vhodné, informuje dotčený příslušný orgán příslušné orgány v jiných členských státech a ENISA.“, tzn. povinnost informovat příslušné orgány v jiných členských státech a ENISA „ad hoc“. ČTÚ navrhuje doplnit předmětné ustanovení tak, aby byla provedena řádná transpozice uvedeného článku Kodexu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Doplněno do odstavce 4.	
ČTÚ	190	K § 98 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ upozorňuje na chybějící transpozici čl. 41 odst. 2 písm. a) Kodexu, kde je uvedeno, že „Je-li to vhodné, informuje dotčený příslušný orgán příslušné orgány v jiných členských státech a ENISA. Dotčený příslušný orgán může informovat veřejnost nebo vyžadovat, aby tak poskytovatelé učinili, rozhodne-li, že zveřejnění bezpečnostního incidentu je ve veřejném zájmu“. ČTÚ tak navrhuje § 98 odst. 6 Návrhu doplnit ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ČTÚ	191	K § 98 odst. 7 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Ustanovení § 98 odst. 7 umožňuje rozhodnou o povinnosti individuálním správním aktem – rozhodnutím. ČTÚ navrhuje vedle možnosti vydat rozhodnutí doplnit možnost stanovit povinnost opatřením obecné povahy, kterým by byly stanoveny závazné pokyny ve smyslu článku 41 Kodexu vztahující se k obecně vymezenému okruhu adresátů, obdobně jako je tomu v případě reaktivního opatření k řešení kybernetického bezpečnostního incidentu vydávaného Národním úřadem pro kybernetickou a informační bezpečnost podle § 13 zákona o kybernetické bezpečnosti. Současně je potřeba v § 118 Návrhu doplnit chybějící skutkovou podstatu přestupku pro případ nesplnění povinnosti informovat Úřad o výsledku přijatých opatření podle poslední věty § 98 odst. 7 Návrhu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
ČTÚ	192	K § 108 odst. 1 písm. h) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 108 odst. 1 písm. h) Návrhu tak, že zní:

„h) spolupracuje s příslušnými národními regulačními orgány členských států, Evropskou agenturou pro bezpečnost sítí a informací (ENISA), NATO, Sdružením BEREC a s Komisí,“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje výslovně doplnit spolupráci ČTÚ s NATO, když se ČTÚ již nyní účastní za ČR některých pracovních skupin NATO.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	193	K § 108 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 108 odst. 4 Návrhu tak, že zní:

„(4) Při výkonu své působnosti Úřad vychází rovněž z příslušných rozhodnutí, doporučení, pokynů a stanovisek vydaných orgány Evropské unie, Evropskou agenturou pro bezpečnost sítí a informací (ENISA) a Sdružením BEREC a z hlavních zásad státní politiky v elektronických komunikacích. Úřad dále při výkonu své působnosti může zohlednit stanovisko vydané RSPG (§ 15a a 21). Rozhodne-li se Úřad nepostupovat podle doporučení Komise, kterým se harmonizuje uplatňování práva Evropské unie upravujícího oblast elektronických komunikací, bezodkladně o tom informuje Komisi spolu s odůvodněním takového postupu.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit § 108 odst. 4 Návrhu tak, aby bylo jednoznačné, jakým způsobem má ČTÚ přistupovat ke stanovisku přijatému RSPG podle § 15a a 21.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno. 
Text upraven s drobnou formulační změnou.	
ČTÚ	194	K § 110 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ má zato, že není řádně transponován čl. 8 odst. 2 Kodexu, podle kterého vnitrostátní regulační orgány každoročně mimo jiné podávají zprávu o trhu elektronických komunikací, o rozhodnutích, která vydají, o svých lidských a finančních zdrojích a jejich přidělování, jakož i o budoucích plánech.  Regulační orgány by taky měly v rámci zprávy o své činnosti podávat i informace o budoucích plánech, což není v rámci § 110 Návrhu formálně zohledněno. ČTÚ tak navrhuje upravit § 110 odst. 1 Návrhu ve smyslu této připomínky. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	195	K § 112 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 112 odst. 2 Návrhu bez náhrady vypustit.

Odůvodnění: Předmětné ustanovení lze považovat za obsoletní, když Úřad ČTÚ) koordinuje kmitočty na základě konkrétních žádostí. Je povinností provozovatele, resp. držitele licence k rozhlasovému vysílání, aby informoval Radu pro rozhlasové a televizní vysílání o ukončení provozu (tj. nevyužívání rádiových kmitočtů).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	196	K § 113 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 113 doplnit odstavec 10, který včetně poznámek pod čarou zní:

„(10) Při kontrole cen a při kontrole plnění povinností podle § 13 je Úřad oprávněn požadovat spolupráci finančních úřadůxx). K naplnění této spolupráce jsou Úřad a finanční úřady rovněž oprávněny předávat si vzájemně informace o skutečnostech zjištěných při výkonu své působnosti podle tohoto zákona nebo jiného právního předpisu upravujícího správu daní a poplatkůyy). Úřad přijímající informace zachovává stejnou míru důvěrnosti informací, pokud mu byly předány jako důvěrné.

xx) § 8 zákona č. 456/2011 Sb., o Finanční správě České republiky, ve znění pozdějších předpisů. 
yy) Zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád, ve znění pozdějších předpisů.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje zakotvení spolupráce s finančními úřady jak v případech provádění kontroly cen, tak v případech zajišťování, zda některý subjekt na trhu elektronických komunikacích nepodniká bez oprávnění či neporušuje svoji oznamovací povinnost (§ 13 zákona o elektronických komunikacích).
 
Podle § 420 občanského zákoníku platí, že kdo samostatně vykonává na vlastní účet a odpovědnost výdělečnou činnost živnostenským nebo obdobným způsobem se záměrem činit tak soustavně za účelem dosažení zisku, je považován se zřetelem k této činnosti za podnikatele.

V prvé řadě je nutné zdůraznit, že je pro správného fungování trhu nutné zajistit i rovného podmínky pro subjekty, které se na něm pohybují. Při prokazování, zda subjekt, který vykonává komunikační činnost, lze v intencích výše uvedeného považovat za podnikatele či nikoliv se v rámci aplikační praxe ukázalo jako vhodné, resp. nutné zajistit spolupráci s finančními úřady, které se stejnými otázkami u daného subjektu zabývají v rámci jimi zajišťovaného výkonu daňových kontrol. 

Při vědomí nutnosti ochrany informací získaných Úřadem nebo finančními úřady, tedy zejména z daňové kontroly, je navrhováno uložení povinnosti zachování stejné míry důvěrnosti předávaných informací, jakou jsou vázány u předávajícího orgánu. Současně se spolupráce v tomto ohledu vymezuje právě a pouze na oblast zajišťování kontrol cen a plnění povinností podle § 13 zákona o elektronických komunikacích.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Neakceptováno.
Pro MF je daňová mlčenlivost zcela zásadní, jde o jeden z pilířů, na kterých stojí správa daní, protože bez ochrany informací poskytnutých ideálně dobrovolně daňovým subjektem by došlo k ohrožení ochoty daňových subjektů poskytovat správci daně informace v rozsahu potřebném pro správu daní, protože správa daní z velké části stojí na autoaplikaci daňového práva a co možná nejvyšší míře spolupráce mezi správcem daně a daňovým subjektem. Daňová mlčenlivost je konstruována tak silně (a odlišně od obecné mlčenlivosti správních orgánů), že údaje získané při správě daní například nelze (s výjimkou taxativně vymezených velmi závažných případů) použít ani v trestním řízení.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTÚ	197	K § 113 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje do § 113 doplnit odstavec 11, který zní:

„(11) V rámci úkonů předcházejících kontrole využívání rádiových kmitočtů nebo při zjišťování zdroje rušení je osoba pověřená Úřadem výkonem kontroly oprávněna v nezbytném rozsahu vstupovat nebo vjíždět na cizí nemovitosti.“. 

Odůvodnění: Současná právní úprava umožňuje vstup na cizí nemovitosti pouze v případě výkonu rozhodnutí o odstranění zdroje rušení podle § 100 odst. 12 nebo v případě již zahájené kontroly. Osoby pověřené ke kontrole nemají v případech provádění úkonů před zahájením kontroly oprávnění na pozemky vstupovat (vjíždět). ČTÚ tak navrhuje takové oprávnění vstupovat nebo vjíždět na cizí nemovitosti v rámci úkonů předcházejících kontrole využívání rádiových kmitočtů nebo při zjišťování zdroje rušení doplnit.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	198	K § 114 odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 114 odst. 2 Návrhu nahradit slova „podnikatelům poskytujícím služby“ slovy „osobám vykonávajícím komunikační činnost“.  
Odůvodnění: S ohledem na skutečnost, že povinnou osobou je podle prvního odstavce osoba vykonávající komunikační činnost, není důvodné omezovat rozsah osob, kterým může být způsobena újma pouze na podnikatele. ČTÚ tak navrhuje rozšířit rozsah daného ustanovení na všechny (ostatní) osoby vykonávající komunikační činnost.  
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	199	K § 114 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: Pokud má být daným ustanovením transponován čl. 30 odst. 5 („členské státy zmocní vnitrostátní regulační orgány, aby zabránily podniku v dalším zajišťování sítí nebo poskytování služeb elektronických komunikací nebo aby pozastavily či odejmuly daná práva na užívání“) není z Návrhu zřejmé, jakým způsobem by měl ČTÚ rozhodovat o přerušení nebo ukončení poskytování služby elektronických komunikací, jak je uvedeno v Návrhu. Zda se takovým rozhodnutí rozumí například „odejmutí oprávnění k podnikání“ ve smyslu § 13 Návrhu či jiné rozhodnutí omezující poskytování konkrétních služeb apod. 

ČTÚ tak navrhuje, aby byl Návrh upraven tak, aby bylo jednoznačné, o čem a jak má Úřad (ČTÚ) rozhodnout.

 Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Vysvětleno.
Jedná se o stejný proces, jako je tomu v případě § 114 odst. 3.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí.
	
ČTÚ	200	Obecná připomínka k § 115 Návrhu

Připomínka ČTÚ: S ČTÚ navrhuje do § 115 Návrhu doplnit jako oprávněné osoby i „jiné příslušné orgány veřejné moci“. 

Odůvodnění: ČTÚ navrhovanému doplnění oprávněných osob odpovídá v čl. 20 Kodexu a odpovídá i koncepci problematiky mapování navrhované Úřadem (viz připomínky k § 115a Návrhu). Toto rozšíření by mělo být přiměřeně promítnuto i do dalších odstavců § 115.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní	Neakceptováno.
Nelze stanovit takto obecně oprávnění pro další neurčitý počet orgánů, v případě potřeby si informace mohou vyžádat od ČTÚ. Role orgánu veřejné moci podle § 115a je specifická pouze pro účely zeměpisného mapování.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí.
	
ČTÚ	201	K § 115 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 115 odst. 1 Návrhu například tak, že zní: 

„(1) Povinná osoba poskytne Úřadu na jeho žádost a v jím stanovené přiměřené lhůtě, formě, podobě a rozsahu úplné a pravdivé informace včetně finančních a údaje a podklady, které jsou nezbytné k plnění činností, k nimž je podle tohoto zákona Úřad příslušný. Součástí žádosti Úřadu je odůvodnění včetně uvedení účelu, pro který Úřad informace, údaje a podklady vyžaduje. Úřad nevyžaduje více informací, než je přiměřené účelu, pro který jsou získávány. V případě pravidelného sběru informací nebo v případě sběru informací od většího počtu povinných osob vydá Úřad žádost podle věty první opatřením obecné povahy. Pokud informace poskytnuté povinnou osobou nepostačuje k tomu, aby mohly Úřad, příslušné orgány veřejné moci a Sdružení BEREC vykonávat své povinnosti v oblasti regulace podle právních předpisů nebo práva Evropské unie, mohou být o tyto informace požádány Úřadem jiné příslušné osoby působící v odvětví elektronických komunikací nebo v odvětví, jež s odvětvím elektronických komunikací úzce souvisí. Pro účely poskytnutí informací pro účely zeměpisného mapování podle § 115a může Úřad požádat o informace i orgán veřejné moci.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit předmětné ustanovení tak, aby byly všechny osoby povinné k poskytnutí informací v jednom ustanovení. Současně ČTÚ navrhuje odstranění třetí věty, která se týká pravidelného sběru informací a přesunutí upraveného textu do nového odstavce daného ustanovení (viz návrh ČTÚ nového § 115 odst. 2). 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	202	K § 115 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje do § 115 Návrhu vložit nové odstavce 2 a 3 včetně poznámky pod čarou, které například zní:

„(2) Pro účely plnění povinností podle tohoto zákona provádí Úřad pravidelný sběr informací. Úplné a pravdivé informace pro provádění analýz trhů za účelem zajištění efektivně konkurenčního trhu, pro mezinárodní vykazování, státní statistickou službu a pro zeměpisné mapování podle § 115a je osoba podle odstavce 1 povinna pravidelně předávat Úřadu prostřednictvím programové aplikace na elektronickém formuláři podle stavu k 30. červnu a podle stavu k 31. prosinci.

(3) Úřad stanoví opatřením obecné povahy podmínky poskytnutí informací, zejména lhůtu pro předání informací, odkaz na webovou stránku pro přístup do programové aplikace a elektronického formuláře, požadavky na registraci osoby podle odstavce 1 pro přístup do programové aplikace a určení oprávněné osoby pro předávání požadovaných údajů. Žádost o přístup do programové aplikace lze podat v listinné nebo elektronické podobě. Podpis na žádosti o přístup do programové aplikace v listinné podobě musí být úředně ověřen. Žádost o přístup do programové aplikace v elektronické podobě musí být podepsána způsobem, se kterým jiný právní předpis spojuje účinky vlastnoručního podpisu X).“
X) § 18 odst. 2 zákona č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů.
§ 6 odst. 1 zákona č. 297/2016 Sb., o službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce.
Ostatní odstavce se přečíslují.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje odstranění třetí věty odstavce 1 Návrhu (viz připomínka ČTÚ k § 115 odst. 1 Návrhu) a její nahrazení novými odstavci. Z důvodu nutnosti pravidelného sběru informací (2x ročně) prostřednictvím systému Elektronického sběru dat na elektronickém formuláři a zasílání žádosti o poskytnutí informací každému z 2 500 oslovovaných podnikatelů navrhuje ČTÚ zakotvení povinnosti vyplňovat formulář přímo v zákoně o elektronických komunikací, aby nebylo nutné posílat všem osobám individuální žádosti. Dojde tak ke snížení administrativní náročnosti. Formuláře budou stejně jako dosud vyvěšovány na webových stránkách ČTÚ v části určené opatřením obecné povahy. Po registraci a následném přihlášení do systému bude mít konkrétní podnikatel zobrazen jen ten formulář, který se ho týká a má povinnost jej vyplnit. ČTÚ se inspiroval koncepčně vyhláškou ke statistickému zjišťování Českého statistického úřadu.

V odstavci 3 je ČTÚ navrhováno zmocnění Úřadu (ČTÚ) k vydání opatření obecné povahy, které stanoví další podrobnosti, resp. podmínky pravidelného sběru dat a požadavky na přístup do programové aplikace.

ČTÚ tak navrhuje doplnit § 115 Návrhu ve smyslu této připomínky. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	203	K § 115 odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ upozorňuje na možnou částečnou duplicitu v § 115 odst. 3, konkrétně písmen m) a s). ČTÚ tak navrhuje vysvětlit v rámci důvodové zprávy k Návrhu vztah těchto ustanovení, případně upravit dané ustanovení tak, aby byla duplicita odstraněna.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven, duplicita odstraněna.	
ČTÚ	204	K § 115 odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje nahradit slovo „podnikatele“ slovy „osoby vykonávající komunikační činnost“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje vztáhnout nemožnost požadovat stanovené informace před zahájením komunikační činnosti nebo v rámci podmínek pro zahájení takové činnosti na všechny osoby vykonávající komunikační činnost, bez ohledu na to, zda tak činí podnikatelsky či nikoli. ČTÚ navrhovaná úprava odpovídá i čl. 21 odst. 1 Kodexu, kde je uvedeno, že uvedené informace nesmějí být požadovány před vstupem na trh, ani nesmějí být požadovány jako podmínka pro vstup na trh.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	205	K § 115 odst. 10 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje vypustit § 115 odst. 10 Návrhu a přesunout jej do § 115 odst. 1 (viz připomínka k § 115 odst. 1 Návrhu) tak, aby byly osoby, na které se vztahuje informační povinnost „na jednom místě“.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Odstavec 10 přesunut do § 115 odst. 1.	
ČTÚ	206	K § 115a odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 115a odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Úřad provádí alespoň jednou za 3 roky zeměpisné mapování dosahu sítí elektronických komunikací umožňujících poskytování služby přístupu k internetu. Zeměpisné mapování se uskutečňuje prostřednictvím vhodné velikosti územní jednotky a musí zahrnovat dostatečné informace o sítích elektronických komunikací a o službách přístupu k internetu, včetně jejích parametrů a kvality, a to v podrobnosti na odpovídající místní úrovni. služby elektronických komunikací a jejích parametrech. Zeměpisné mapování se týká jak zavádění sítí s velmi vysokou kapacitou, tak i významných modernizací nebo rozšíření stávajících metalických nebo jiných sítí, které nemusí ve všech ohledech odpovídat výkonnostním parametrům sítí s velmi vysokou kapacitou. Úřad při provádění zeměpisného mapování zohlední v nejvyšší možné míře pokyny Sdružení BEREC k zeměpisnému mapování“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upravit dané ustanovení tak, aby lépe reflektovalo znění Kodexu a aby bylo zřejmé, co bude předmětem mapování v souladu s čl. 22 odst. 1 Kodexu. ČTÚ navrhuje vypustit části daného ustanovení, které jsou zavádějící a plně je pokrývají předchozí věty. Současně ČTÚ navrhuje doplnění povinnosti zohlednit pokynů BEREC v rámci konzistentnosti napříč celým zákonem.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	207	K 115a odst. 2 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 115a odst. 2 Návrhu tak, že zní:

 „(2) Zeměpisné mapování může zahrnovat i informace o plánovaných investicích prognózu týkající se dosahu sítí elektronických komunikací podle odstavce 1 pro období až 3 let do zavádění sítí elektronických komunikací podle odstavce 1 v dané oblasti. Úřad rozhodne, do jaké míry může spoléhat zcela nebo zčásti na informace o plánovaných investicích, pokud zeměpisné mapování využívá pro svoji rozhodovací činnost podle tohoto zákona.“.

Odůvodnění: ČTÚ má zato, že je potřeba respektovat text čl. 22 odst. 2 Kodexu. Období 3 let je podle názoru ČTÚ příliš striktní, proto ČTÚ navrhuje před slova „3 let“ vložit slovo „až“. Druhou větu navrhuje odstranit z toho důvodu, že se mu nejeví jako účelné a realizovatelné rozhodovat o míře spolehlivosti prognóz a vydávat o tom rozhodnutí. 

Vzhledem k tomu, že je potřeba pátý pododstavec čl. 22 odst. 1 Kodexu transponovat, ČTÚ navrhuje jeho transpozici provést do § 115a odst. 5 Návrhu v tom smyslu, že pokud subjekt podle odstavce 4 získá informace o prognózách, deklaruje (vyjádření, stanovisko), do jaké míry může spoléhat zcela nebo zčásti na tyto prognózy, pokud zeměpisné mapování využívá pro výkon svých kompetencí.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Částečně akceptováno
Jedná se o transpoziční ustanovení, podle kterého má vnitrostátní regulační orgán rozhodnout, do jaké míry může spoléhat na informace o plánovaných investicích.
Doplnění „až 3 let“ bylo akceptováno.  

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí. 	
ČTÚ	208	K 115a odst. 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 115a odst. 3 Návrhu tak, že zní:
„(3) Pro účely zeměpisného mapování může Úřad nebo jiný příslušný orgán veřejné moci podle odstavce 4 požádat o informace osoby uvedené v § 115 odst. 1 nebo orgán veřejné moci.“. 

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje s ohledem na jím navržený návrh úpravy § 115a odst. 4 Návrhu, aby oblasti nevymezoval pouze Úřad (ČTÚ), ale i jiný příslušný orgán veřejné moci, kdy Úřad bude pouze vždy provádět samotné mapování, aby měl i takový jiný příslušný orgán možnost žádat osoby nebo orgán veřejné moci uvedený v § 115 odst. 1 o informace.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	209	K 115a odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 115a odst. 4 Návrhu tak, že zní:

„(4) Na základě zeměpisného mapování Úřad nebo jiný příslušný orgán veřejné moci může stanovit v případě odůvodněné potřeby stanoví v oblasti s přesně vyznačenými hranicemi, ve kterých se nenacházejí nebo se, ani se po období stanoveném v odstavci 2 neplánují zavést sítě s velmi vysokou kapacitou, ani se neplánují významné modernizace nebo rozšíření sítí tak, aby umožňovaly stahování o rychlosti alespoň 100 Mb/s. Určené oblasti Úřad nebo jiný příslušný orgán veřejné moci zveřejní.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnění textu v souladu s čl. 22 odst. 2 Kodexu. Podle názoru ČTÚ není důvodné, aby oblasti vymezoval pouze Úřad, Úřad bude pouze vždy provádět samotné mapování. Konkrétní příslušný orgán by měl vědět, které oblasti potřebuje vymezit s ohledem na jeho kompetence tak, aby jejich vymezení bylo co nejefektivnější a nejpřesnější a nejlépe naplňovalo sledovaný účel.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	210	K § 115a odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 115a odst. 5 Návrhu tak, že zní:

„(5) Úřad nebo jiný příslušný orgán veřejné moci je oprávněn pro určenou oblast podle odstavce 4 vyzvat podnikatele osoby vykonávající komunikační činnost a orgány veřejné moci, aby oznámily svůj záměr zavést sítě s velmi vysokou kapacitou v následujících 3 letech období podle odstavce 2. Úřad nebo jiný příslušný orgán veřejné moci  ve výzvě uvede, jaké informace musí být v těchto oznámených záměrech uvedeny, aby se zajistila úroveň podrobností, jež je přinejmenším obdobná úrovni zeměpisného mapování podle odstavce 1. V případech, kdy tato výzva vede k prohlášení podnikatele osoby vykonávající komunikační činnost nebo orgánu veřejné moci o jeho záměru, může Úřad  Úřad nebo jiný příslušný orgán veřejné moci požadovat od ostatních podnikatelů osob vykonávajících komunikační činnost a orgánů veřejné moci, aby oznámily jakýkoli záměr rozmístění sítí  zavést sítě s velmi vysokou kapacitou nebo významně modernizovat nebo rozšiřovat svou síť na rychlost tak, aby umožňovala stahování o rychlosti stahování alespoň 100 Mb/s v této oblasti. Úřad Úřad nebo jiný příslušný orgán veřejné moci informuje každého podnikatele každou osobu vykonávající komunikační činnost nebo orgán veřejné moci, který o dané budování projeví zájem, zda určená oblast je nebo pravděpodobně bude pokryta sítí nové generace nabízející rychlosti stahování nižší než 100 Mb/s.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnění textu v návaznosti na ČTÚ navrhovanou úpravu odstavce 4. Dále nahrazení slova „podnikatel“, neboť se jedná o příliš úzce vymezený pojem, který nepokryje všechny povinné subjekty a navrhuje jej nahradit slovy „osoba vykonávající komunikační činnost“.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	211	K § 115a odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 115a odst. 6 Návrhu bez náhrady vypustit.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje dané ustanovení odstranění textu, jedná se o duplicitní ustanovení k § 39 odst. 2 a 3 Návrhu. K tomu ČTÚ doplňuje, že obdobné ustanovení jako je v § 39 odst. 2 a 3 Návrhu by mělo být obsaženo i v právní úpravě správy rádiového spektra (zohlednění mapování při stanovení povinnosti pokrytí).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	212	K § 115a odst. 8 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 115a odst. 8 Návrhu tak, že včetně poznámky pod čarou zní:

„(8) Pokud informace ze zeměpisného mapování nejsou veřejně dostupné, Úřad je zveřejní za předpokladu, že nejsou důvěrné neobsahují osobní údaje, skutečnosti, které jsou předmětem obchodního tajemství, nebo skutečnosti, které jsou předmětem ochrany podle zvláštního právního předpisuXX), aby bylo možné jejich opětovné použití za účelem prosazováním transparentnosti cen a pomoci koncovým uživatelům využívat služby elektronických komunikací.

XX) Zákon č. 148/1998 Sb., o ochraně utajovaných skutečností a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů.“. 

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje nahrazení přeškrtnutého textu a jeho konkretizaci obecně používaným pojmoslovím (viz § 115 odst. 2 Návrhu).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven. Poznámka pod čarou byla aktualizována – zákon č. 412/2005 Sb., o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČTÚ	213	K § 115a odst. 9 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje § 115a odst. 9 Návrhu bez náhrady vypustit.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje odstranění textu s ohledem na ČTÚ navrhovanou změnu předcházejících ustanovení. Vlastní mapování by měl provádět Úřad, proti tomu však určit oblasti mohou (ostatně by měly) i jiné orgány veřejné moci, které si tyto určují za jim známým konkrétním účelem. Část týkající se pokynů BEREC byla přesunuta do odstavce 1.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	214	K § 116 odst. 4 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 116 odst. 4 Návrhu například tak, že zní:

„(4) Ministerstvo a Úřad jsou v případě potřeby nápomocni Komisi při stanovení referenční úrovně a podávání zprávy vytváření srovnání a zpráv o účinnosti opatření členských států zaměřených na dosažení cílů stanovených v § 5.“.

Odůvodnění: Smyslem ustanovení je zakotvit povinnost spolupráce v případě, kdy Komise připravuje srovnání mezi státy EU (benchmarks) a zprávy o účinnosti opatření přijatými členskými státy. Pro lepší srozumitelnost tedy ČTÚ navrhuje vhodnější formulaci, která nebude vyvolávat například otázky o tom, co se rozumí v daném kontextu referenční úrovní.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	215	K § 117 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit třetí větu § 117 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„Dále se Úřad v rámci své působnosti účastní jednání příslušných poradních sborů a výborů Komise a je členem Sdružení BEREC.“.

Odůvodnění: 	ČTÚ návrh na zakotvení členství v BEREC. Členství Úřadu (ČTÚ) ve Sdružení BEREC vychází sice z Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1971 ze dne 11. prosince 2018, avšak i z Návrhu by mělo být zřejmé, že se ČTÚ nejen účastní, ale je i členem Sdružení BEREC.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	216	Obecná připomínka k § 118 a 119 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje provést důslednou kontrolu skutkových podstat, tj. zda u dosavadních přestupků terminologicky odpovídají případným změnám a úpravám textu v ustanoveních obsahujících příslušné zákonné povinnosti. Současně je třeba provést kontrolu, zda nové zákonné povinnosti jsou v tomto ohledu ošetřeny novými skutkovými podstatami, či zda je dán jiný způsob zajištění jejich splnění (např. donucovací pokuta apod.). Konkrétní návrhy na doplnění skutkových podstat přestupků jsou uvedeny u některých připomínek ČTÚ (např. k § 71 odst. 1, 71 odst. 3, 98 odst. 7).

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
ČTÚ	217	K § 118 Návrhu

ČTÚ navrhuje v § 118 doplnit odstavec 25, který zní:

„(25) Dotýká-li se přestupek podle § 118 práv koncových uživatelů, lze za přestupek uložit rovněž trest zveřejnění rozhodnutí o přestupku.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje doplnit další druh trestu, který by bylo možné uložit vedle pokuty. ČTÚ má zato, že tato reputační sankce by mohla mít výrazný odrazující (preventivní) účinek na podnikatelské subjekty pohybující se v konkurenčním prostředí a v důsledku toho pozitivní efekt na práva koncových uživatelů. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	218	K § 118 odst. 5 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v návaznosti na rozšíření osob povinných k poskytnutí informací podle § 115 (viz § 115 odst. 10 Návrhu a připomínka ČTÚ k § 115 odst. 1 Návrhu) doplnit skutkovou podstatu přestupku podle § 118 odst. 5 tak, aby se vztahoval (kromě „povinné osoby“) i na další osoby, na které se vztahuje informační povinnost podle § 115.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	219	K § 118 odst. 10 písm. l) Návrhu

Připomínka ČTÚ: V souvislosti s ČTÚ navrhovaným vypuštěním § 40 odst. 5 Návrhu ČTÚ navrhuje vypustit i příslušnou skutkovou podstatu přestupku za porušení povinnosti uvedené v § 40 odst. 5.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	220	K § 122 odst. 6 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 122 odst. 6 Návrhu tak, že zní:  

„(6) Je-li ve věcech podle tohoto zákona vedeno řízení před Komisí ve věci veřejné podpory, považuje se toto řízení za řízení o předběžné otázce podle správního řádu. Úřad neposkytne podporu nebo nepřevede peněžní prostředky, dokud Komise nerozhodne o oprávněnosti jejího poskytnutí.“.

Odůvodnění: Pro zachování potřebné právní úpravy nutné pro zajištění řádného procesu u kompenzací zejména v oblasti správy rádiového spektra nebo univerzální služby, navrhujeme § 122 odst. 6 Návrhu upravit ve shodě s obdobnou úpravou v zákoně o poštovních službách (34e odst. 3).

Současně ČTÚ upozorňuje, že podle Zvláštní části Důvodové zprávy k bodu 110 (§ 27 odst. 5 Návrhu) byla z důvodu větší přehlednosti věta „Je-li ve vztahu ke stanovení výše nebo k úhradě efektivně a účelně vynaložených nákladů vedeno řízení před Komisí ve věci veřejné podpory, považuje se za řízení o předběžné otázce.“ přesunuta do § 112 odst. 6. Jedná se o nesprávný odkaz, když tato věta byla přesunuta do § 122 odst. 6.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	221	K § 127 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 127 odst. 5 Návrhu tak, že zní:

„(5) Má-li přeshraniční spor vliv na obchod mezi členskými státy, Úřad bez zbytečného odkladu oznámí spor Sdružení BEREC. Po dobu posuzování sporu ze strany Sdružení BEREC neběží lhůta pro vydání rozhodnutí podle odstavce 1.  Úřad při rozhodování v co nejvyšší míře zohlední stanovisko Sdružení BEREC. Rozhodnutí musí být vydáno do 1 měsíce od oznámení tohoto stanoviska Úřadu. Jestliže za účelem zajištění hospodářské soutěže nebo ochrany zájmů koncových uživatelů existuje za mimořádných okolností naléhavá potřeba konat, Úřad může na žádost zúčastněných stran nebo z vlastního podnětu přijmout předběžná opatření.“.

Současně ČTÚ navrhuje § 127 odst. 7 a 8 Návrhu vypustit.

ČTÚ rovněž navrhuje upravit důvodovou zprávu k § 127 Návrhu, když z čl. 27 odst. 2 a 3 Kodexu plyne povinnost ČTÚ oznámit spor BEREC, má-li spor vliv na obchod mezi členskými státy, a postup BEREC vydat k takto oznámenému sporu stanovisko. Nejedná se tedy o možnost BEREC ve vhodných případech vydávat stanovisko, jak vyplývá z důvodové zprávy k § 127 odst. 7 a 8. Důvodovou zprávu je tedy nutno uvést do souladu se smyslem a účelem Kodexu a nové role BEREC.

Odůvodnění: Ustanovení § 127 odst. 5 Návrhu není podle názoru ČTU v souladu s čl. 27 odst. 1 a 2 Kodexu, když odpovídá dřívější transpozici rámcové směrnice (2002/21/ES), konkrétně jejího čl. 21, avšak tato úprava je nyní v celém rozsahu nahrazena článkem 27 Kodexu, přičemž role BEREC při rozhodování přeshraničních sporů je nově zásadním způsobem posílena. ČTÚ proto navrhuje předložené znění § 127 odst. 5 nahradit novým zněním, kde budou spojeny odstavce 7 a 8 do jednoho odstavce ve smyslu této připomínky. Pokud by byl ponechán § 127 odst. 5 Návrhu v předloženém znění, vedlo by to podle názoru ČTÚ k zásadním výkladovým nejasnostem. ČTÚ k Návrhu doplňuje, že vedle možnosti vydat předběžné opatření v případě přeshraničních sporů z uvedených důvodů (jestliže za účelem zajištění hospodářské soutěže nebo ochrany zájmů koncových uživatelů existuje za mimořádných okolností naléhavá potřeba konat), je možné v případě vnitrostátních sporů nařídit rovněž předběžné opatření podle § 61 ve spojení s § 141 odst. 10 správního řádu, avšak pouze z důvodů uvedených správním řádem. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	222	K § 129 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 129 odst. 1 Návrhu tak, že zní:

„(1) Úřad rozhoduje spory mezi osobou vykonávající komunikační činnost (§ 7) na straně jedné, a účastníkem, popřípadě uživatelem na straně druhé, na základě návrhu kterékoliv ze stran sporu, pokud se spor týká povinností uložených tímto zákonem nebo na jeho základě. Úřad rovněž rozhoduje spory v případech, kdy na straně osoby vykonávající komunikační činnost (§ 7) nebo účastníka, popřípadě uživatele, došlo ke změně na jinou osobu, zejména z důvodu postoupení pohledávky, převzetí dluhu, přistoupení k dluhu 49a). Podání návrhu podléhá správnímu poplatku. Lhůta pro vydání rozhodnutí činí 4 měsíce, ve zvláště složitých případech 6 měsíců. Lhůta pro vydání rozhodnutí ve sporu zahájeném na návrh spotřebitele činí 90 dnů. Tato lhůta může být u zvlášť složitých sporů prodloužena. Strany musí být bez zbytečného odkladu informovány o prodloužení této lhůty a o celkové době, do kdy lze očekávat vydání rozhodnutí. Stejná lhůta platí i pro vydání rozhodnutí o rozkladu. Tato lhůta počíná běžet ode dne prvním dnem následujícím po uplynutí lhůty pro předání spisu odvolacímu správnímu orgánu k rozhodnutí.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje upřesnit navrhovanou změnu § 129 tak, aby byl počátek běhu lhůty pro vydání rozhodnutí o rozkladu vázán na uplynutí zákonné lhůty pro předání spisu podle § 88 odst. 1 správního řádu.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	223	K § 129 odst. 5 Návrhu

Připomínka: ČTÚ navrhuje § 129 odst. 5 Návrhu upravit tak, že zní:

„(5) Pro doručování v řízení podle odstavců 1 až 4 se obdobně použijí ustanovení zvláštního zákona upravujícího postup soudu a účastníků v občanském soudním řízení 58), není-li jednou ze stran sporu spotřebitel.“.

Současně ČTÚ navrhuje přečíslovat dané ustanovení § 129 tak, aby byla odstraněna existence dvou § 129 odst. 5 zákona.

Odůvodnění: ČTÚ má zato, že s ohledem na existenci dvou ustanovení § 129 odst. 5 došlo k zapracování předkladatelem navrhované změny do nesprávného odstavce 5. Tomu odpovídá i příslušná část důvodové zprávy, když je k bodu 317 uvedeno, že se jedná o uvedení do souladu se zákonem č. 258/2016 Sb., kterým se mění některé zákony v souvislosti s přijetím zákona o spotřebitelském úvěru – zrušení možnosti rozhodčích doložek se spotřebiteli. Předkladatelem navrhovaná změna by tak měla směřovat do druhého § 129 odst. 5 týkajícího se možnosti sjednat rozhodčí doložku. ČTÚ tak navrhuje ponechat § 129 odst. 5, který se týká „doručování“, v současném znění.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	224	K § 131 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 131 odst. 1 Návrhu například tak, že zní:

„(1) Pokud by opatření podle § 51, 52, 59, 79, 80, nebo § 84, nebo § 84a ovlivní mělo vliv na obchod mezi členskými státy, Úřad návrh opatření společně s odůvodněním po provedení konzultace podle § 130 zveřejníoznámí a zpřístupní Komisi, Sdružení BEREC a regulačním úřadům ostatních členských států. Ti mohou kK návrhu opatření je možné vznést připomínky do jednoho měsíce od oznámení. Jsou-li součástí návrhu opatření skutečnosti, které jsou předmětem obchodního tajemství, Úřad tyto skutečnosti takto označí. Úřad oznámený návrh opatření uveřejní v souladu s pravidly Evropské unie pro obchodní tajemství. Úřad může vzít návrh opatření kdykoli zpět. Úřad při přijímání návrhu opatření v nejvyšší možné míře zohlední připomínky Komise, Sdružení BEREC a ostatních vnitrostátních regulačních orgánů, Sdružení BEREC a Komise a s výjimkou postupu podle odstavce 2 může výsledný návrh opatření přijmout.“.

Odůvodnění: Ustanovení § 131 odst. 1 Návrhu představuje transpozici čl. 32 odst. 3 Kodexu, ve kterém je odkazováno na oblast působnosti čl. 61 Kodexu. ČTÚ proto navrhuje doplnění odkazu na § 84a, jenž představuje transpozici odstavců 4 a 5 právě čl. 61 Kodexu. Dále ČTÚ navrhuje terminologické úpravy a sjednocení (návrhy opatření se oznamují (notification)) a přesunout možnost vzít návrh opatření zpět ze šestého odstavce. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven
	
ČTÚ	225	K § 131 odst. 2 a 3 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 131 odst. 1 Návrhu například tak, že zní:

„(2) Úřadnávrh opatření nepřijme po dobu dvou měsíců nepřijme návrh opatření, pokud je předmětem návrhu opatření definovat relevantní trh podle § 52 odst. 2 nebo označit podnik jako podnik mající samostatně nebo společně s jinými podniky významnou tržní sílu a pokud by toto opatření mělo vliv na obchod mezi členskými státy a Komise ve lhůtě podle odstavce 1 sdělila Úřadu, že soudí, že návrh by navrhované opatření by vytvořilo překážku pro vnitřní trh, nebo má-li Komise že má vážné pochybnosti o jeho slučitelnosti s právem Evropské unie a zejména s cíli uvedenými v § 5. Pokud během lhůty 2 měsíců podle věty první vydá Komise rozhodnutí, v němž požaduje, aby Úřad opatření vzal zpět, Úřad návrh opatření změní, nebo vezme zpět do šesti měsíců ode dne rozhodnutí Komise. V případě, že Úřad návrh opatření změní, provede konzultaci podle § 130 a postupuje podle odstavce 1.

(3) Úřad po dobu tří měsíců nepřijme návrh opatření podle § 51 odst. 6 nebo § 79 odst. 2, pokud Komise ve lhůtě podle odstavce 1 sdělí sdělila, že soudí, že by navrhované opatření podle jejího přesvědčení vytvořilo překážku pro jednotný vnitřní trh, nebo má-li Komise že má vážné pochybnosti o jeho slučitelnosti s právními předpisy Evropské unie, zejména s cíli uvedenými v § 5. Úřad během tříměsíční lhůty podle věty první spolupracuje s Komisí a Sdružením BEREC na úpravě opatření s ohledem na cíle uvedené v § 5. Během této doby může Úřad návrh opatření vzít zpět změnit, nebo vzít zpět změnit, a to s maximálním zohledněním stanoviska Komise a Sdružení BEREC, nebo ponechat návrh opatření beze změny. Pokud během lhůty jednoho měsíce od uplynutí tříměsíční lhůty vydá Komise doporučení, v němž požaduje, aby Úřad opatření změnil nebo vzal zpět, nebo rozhodnutí o stažení svých výhrad, Úřad do 1 měsíce od jeho vydání přijme výsledné opatření a jeho přijetí sdělí Komisi. Tuto lhůtu lze prodloužit tak, aby Úřad mohl uskutečnit veřejnou konzultaci podle § 130. Pokud se výsledné opatření odchyluje od doporučení Komise, Úřad svůj postup odůvodní.“.

Odůvodnění: Jedná se převážně o terminologické úpravy směřující k precizaci a lepší srozumitelnosti textu daných ustanovení, současně se ČTÚ domnívá, že není nutné podmínku ovlivnění obchodu mezi členskými státy v odstavci 2 opakovat.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven. 
	
ČTÚ	226	K § 133 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 133 odst. 1 Návrhu v písmenu c) nahradit tečku čárkou a doplnit písmeno d), které zní:

„d) platby podle § 26b.“.

Odůvodnění: V souvislosti s ČTÚ navrhovaným § 26b, kterým se navrhuje řešení problematiky družicové koordinace a s ní souvisejících úkonů u Mezinárodní telekomunikační unie, stejně tak jako stanovení platebních povinností žadateli, je potřeba doplnit pravomoc Úřadu vyměřit, vybírat a vymáhat platby, resp. náklady související s žádostí o registraci družicové sítě nebo soustavy. 

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Viz reakce na připomínku výše k novému § 26a.

ČTÚ	227	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: Článek 57 odst. 4 Kodexu obsahuje závazek členských států zajistit v souladu se směrnicí 2014/61/EU, aby provozovatelé měli právo na přístup k veškeré fyzické infrastruktuře spravované celostátními, regionálními nebo místními veřejnými orgány, která je technicky způsobilá k tomu, aby mohla být hostitelem bezdrátového přístupového bodu s malým dosahem, nebo která je nezbytná pro připojení těchto přístupových bodů k páteřní síti, včetně městského mobiliáře, jako jsou sloupy veřejného osvětlení, značky a ukazatele, světelná signalizace, billboardy, zastávky autobusů a tramvají či stanice metra.

Navrhované ustanovení § 2 písm. c) bod 6 zákona č. 194/2017 Sb. však nevede podle názoru ČTÚ k požadovanému cíli. Uvedené ustanovení sice výslovně uvádí, že povinnou osobou je povinný orgán, pokud je vlastníkem nebo provozovatelem fyzické infrastruktury, která je technicky způsobilá k instalaci bezdrátového přístupového bodu s malým dosahem. Ovšem obsah pojmu „fyzická infrastruktura“ je vymezena ustanovením § 2 písm. a) zákona č. 194/2017 Sb., který se Návrhem nemění, jako prvek sítě, který je určen k umístění jiných prvků sítě, aniž by se sám stal aktivním prvkem sítě. Podle názoru ČTÚ nelze například značky a ukazatele, světelnou signalizaci, billboardy, zastávky autobusů a tramvají či stanice metra (tedy části městského mobiliáře, které čl. 57 odst. 4 Kodexu výslovně zmiňuje) považovat za prvky sítě určené k umístění jiných prvků sítě. Nenaplňují tak definici fyzické infrastruktury ve smyslu § 2 písm. a) zákona č. 194/2017 Sb. ČTÚ tak v tomto ohledu považuje navrženou transpozici článku 57 odst. 4 Kodexu za nedostatečnou, když povinnost nově definované povinné osoby se vztahuje jen na fyzickou infrastrukturu ve smyslu § 2 písm. a) zákona č. 194/2017 Sb., a to navíc za doplňující podmínky, že je technicky způsobilá k instalaci bezdrátového přístupového bodu s malým dosahem. ČTÚ tak navrhuje doplnit navrhovanou úpravu zákona č. 194/2017 Sb. ve smyslu této připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČTÚ	228	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:

„V § 4 odst. 2 se za slova „cenu za přístup k fyzické infrastruktuře“ vkládají slova „nebo způsob jejího určení“.“.

Odůvodnění: Navrhované doplnění reflektuje skutečnost, resp. poznatky z praxe, že oprávněná osoba v okamžiku podání žádosti o přístup k fyzické infrastruktuře nemusí mít veškeré údaje pro konečné určení ceny. Vzhledem k tomu, že to zákon nepřipouští výslovně, navrhuje se do zákona doplnit, že je možné namísto uvedení konkrétní ceny za přístup k fyzické infrastruktuře uvést v návrhu na uzavření smlouvy o přístupu k fyzické infrastruktuře i způsob jejího určení. Toto řešení je v souladu s obecnou právní úpravou a požadavky občanského zákoníku, pokud jde o vyjádření (návrhu) ceny.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	229	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:

V § 6 odst. 1 se za slova „Oprávněná osoba“ vkládají slova „, která hodlá využít oprávnění podle § 4,“.

Odůvodnění: Ačkoli by zřejmě bylo možné tuto neúplnost zákona překlenout eurokonformním výkladem, z hlediska aplikační praxe a srozumitelnosti právní úpravy pro dotčenou veřejnost, je třeba postavit najisto, že minimální soubor informací a právo oprávněné osoby na poskytnutí souboru minimálních informací se nevztahuje na fyzickou infrastrukturu uvnitř budov, ale na pouze ostatní fyzickou infrastrukturu. Navrhovanému doplnění odpovídá i znění směrnice 2014/61/EU, která v čl. 4 odst. 1 odkazuje na čl. 3 odst. 2, který je transponován do § 4 zákona.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	230	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:

„V § 6 se za odstavec 3 vkládá nový odstavec 4, který zní:
„(4) Pokud Úřad neposkytne soubor minimálních údajů nebo jeho část podle § 6 odst. 3, vydá ve lhůtě pro vyřízení žádosti rozhodnutí o neposkytnutí souboru minimálních údajů nebo jeho části.“.

Odůvodnění: Navržená změna ukládá Úřadu (ČTU) povinnost namísto negativního sdělení podle § 155 odst. 3 správního řádu odmítnout poskytnout soubor minimálních údajů formu rozhodnutí za účelem zlepšení právní pozice oprávněné osoby. Přiznání této formy úkonu, kterým se poskytnutí souboru minimálních údajů odepírá, zlepšuje právní postavení oprávněné osoby, pokud jde přístupu k soudní ochraně. V případě doplnění daného odstavce (akceptace této připomínky) je samozřejmě potřeba přečíslovat další odstavce a upravit odkazy v daném ustanovení.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	231	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:

„V § 6 odst. 5 se věta poslední zrušuje“.

Odůvodnění: Stávající ustanovení § 6 odst. 4 zákona v poslední větě upravuje lhůtu pro poskytnutí souboru minimálních údajů oprávněné osobě po obdržení povinným orgánem a dále odkazuje na obdobné použití § 6 odst. 3 v případě neposkytnutí údajů, které Úřad získá od povinného orgánu. Část této věty před středníkem představuje duplicitu k poslední větě ustanovení § 6 odst. 2 zákona. Z ustanovení § 6 odst. 3 je patrné, že důvody pro odmítnutí se vztahují na oba případy poskytování údajů podle § 6 odst. 2 (tj. na situaci, kdy Úřad údaje má k dispozici, i na situaci, kdy údaje nemá, ale získá je až poté, co je obdrží od povinného orgánu). V § 6 odst. 4 zákona je tak i část věty za středníkem rovněž nadbytečná. ČTÚ tedy navrhuje poslední větu v § 6 odst. 4 zákona bez náhrady vypustit. 
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	232	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:
„V § 6 odst. 7 se za slovo „požádat“ se vkládá slovo „písemně“.“.

Odůvodnění: V případě dalších institutů podle zákona má být žádost oprávněné osoby písemná již v současném znění. Není tedy důvod pro to, aby žádost o soubor minimálních údajů, která je adresována povinné osobě, písemná být neměla. V případě souboru minimálních údajů je sice situace odlišná, protože oprávněná osoba se nejprve musí s písemnou žádostí obrátit na Úřad. To však nevysvětluje, proč by žádost adresovaná povinné osobě písemná být neměla. Požadavek písemné formy není v rozporu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/61/EU ze dne 15. května 2014 o opatřeních ke snížení nákladů na budování vysokorychlostních sítí elektronických komunikací, protože směrnice v čl. 4 odst. 4 písemnou formu žádosti výslovně zmiňuje. ČTÚ tak navrhuje doplnění ve smyslu připomínky.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	233	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:
„V § 7 se odstavec 5 zrušuje.“.
Odůvodnění: Ustanovení § 7 odst. 5 zákona je duplicitní k právní úpravě obsažené v § 17 odst. 4 zákona, která upravuje komplexně způsob, jakým je rozhodováno Úřadem podle tohoto zákona. Dané ustanovení lze současně považovat za nesystematicky zařazené a ČTÚ jej tak navrhuje bez náhrady vypustit. 
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	234	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:
„V § 8 odst. 2 se za slova „cenu provedení průzkumu na místě“ vkládají slova „nebo způsob jejího určení“.“.
Odůvodnění: Obdobně jako v případě žádosti o přístup k fyzické infrastruktuře není v případě žádosti o průzkum fyzické infrastruktury na místě současnou právní úpravou výslovně umožněno v návrhu smlouvy o průzkumu na místě uvést namísto konkrétní ceny způsob jejího určení. V dalším lze odkázat na odůvodnění k návrhu ČTÚ na doplnění § 4 odst. 2 tohoto zákona.
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	235	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:

„V § 12 odstavec 2 zní:
(2) Povinná osoba může žádost o údaje o stavebních pracích odmítnout, pokud 
a) zveřejnila požadované údaje způsobem umožňujícím dálkový přístup; v takovém případě sdělí oprávněné osobě přístup ke zveřejněnému údaji,
b) poskytla požadované údaje Úřadu nebo povinnému orgánu v rámci výkonu jeho působnosti, nebo
c) oprávněná osoba neodůvodnila ani na výzvu svoji žádost o poskytnutí údajů o stavebních pracích.“.
Odůvodnění: ČTÚ navrhovaná změna rozšiřuje důvody pro odmítnutí žádosti o údaje o stavebních pracích o možnost odmítnout žádost, pokud ji oprávněná osoba ani na výzvu neodůvodnila. Povinná osoba má podle ustanovení § 11 odst. 1 zákona povinnost údaje o stavebních pracích financovaných z veřejných prostředků na základě její odůvodněné písemné žádosti poskytnout. Neodůvodněnost žádosti však nezakládá možnost ji odmítnout. Přitom obdobná úprava týkající se žádosti o poskytnutí souboru minimálních údajů neodůvodněnost žádosti jako důvod pro její odmítnutí výslovně zakotvuje (§ 7 odst. 2 písm. c)). Povinná osoba podle zákona nemá povinnost oprávněnou osobu informovat, že její žádosti pro neodůvodněnost nevyhoví. Právní úprava je tedy v případě dvou typově obdobných postupů (jejichž účelem je poskytnout údaje oprávněné osobě) neodůvodněně odlišná.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	236	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:

„V § 14 odst. 2 se za slova „cenu za přístup k fyzické infrastruktuře uvnitř budovy“ vkládají slova „nebo způsob jejího určení“.“.
Odůvodnění: Obdobně jako v případě žádosti o přístup k fyzické infrastruktuře není v případě žádosti o přístup k fyzické infrastruktuře uvnitř budovy současnou právní úpravou výslovně umožněno v návrhu smlouvy o přístup k fyzické infrastruktuře uvnitř budovy uvést namísto konkrétní ceny způsob jejího určení. V dalším lze odkázat na odůvodnění k návrhu ČTÚ na doplnění § 4 odst. 2 tohoto zákona.
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	237	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:

„V § 17 odst. 6 se slova „sporů podle tohoto zákona“ nahrazují slovy „sporu o přístup k fyzické infrastruktuře, sporu o průzkum na místě, o sporu o koordinaci stavebních prací a sporu o přístup k fyzické infrastruktuře uvnitř budovy“.“.

Odůvodnění: Z § 17 odst. 6 zákona nevyplývá výslovně v případě jakých sporů je Úřad povinen si vyžádat stanovisko Energetického regulačního úřadu. Z § 17 odst. 7 zákona vyplývá, že obsahem závazného stanoviska Energetického regulačního úřadu je vyjádření ke smlouvě, která je předmětem sporu. Proto navrhovaná změna zpřesňuje ustanovení § 17 odst. 6 zákona tak, že si Úřad (ČTÚ) vyžádá závazné stanovisko Energetického regulačního úřadu v případě těch sporů, u kterých zákon explicitně stanoví, co má být součástí stanoviska, tedy sporů o uzavření smlouvy. Z hlediska legislativně technického řešení bylo zvoleno taxativní vyjmenování sporů, na které se daná povinnost vztahuje, obdobně jako v případě § 17 odst. 4 zákona.

Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	238	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:
„V § 17 odst. 7 se za slova „požadovaného přístupu“ vkládají slova „k fyzické infrastruktuře“.“

Odůvodnění: V současném znění § 17 odst. 7 zákona není pregnantně vymezeno, k podmínkám, jakého přístupu se má Energetický regulační úřad vyjádřit. Bezpochyby se má jednat o přístup k fyzické infrastruktuře. Navrhované doplnění tak má pouze zpřesňující charakter.
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	239	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:

„V § 18 se za slova „Proti rozhodnutí Úřadu o sporu“ vkládají slova „a proti rozhodnutí o neposkytnutí souboru minimálních údajů nebo jeho části podle § 6 odst. 4“.“.
Odůvodnění: Navrhuje se doplnit, že ani proti rozhodnutí o neposkytnutí minimálního souboru informací není přípustný rozklad, přezkumné řízení ani obnova řízení, když není důvod, aby existoval jiný (odlišný) postup a možnosti podání opravných prostředků než v případě sporů podle tohoto zákona.
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	240	K části deváté Návrhu (Změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů)

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v části deváté Návrhu doplnit novelizační bod, který zní:

„V § 20 se doplňuje odstavec 3, který zní:

„(3) Pokuty vybírá a vymáhá Úřad.“. 
Odůvodnění: Navrhovaná změna ukládá vybírání a vymáhání pokut podle tohoto zákona Úřadu (ČTÚ). ČTÚ je k zajištění vybírání a vymáhání pokut standardně personálně i materiálně vybaven, když tak činí i v případě dalších právních předpisů jako například zákona o elektronických komunikacích či zákona o poštovních službách, není tedy důvod, aby v případě zákona tomu nebylo stejně. ČTÚ navrhovaná úprava tedy sjednocuje věcně i legislativně procesy spojené se zajišťováním agendy přestupků.
Tuto připomínku ČTÚ považuje za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	Doporučující připomínky: 

1	Připomínka k rozdílům v bodovém znění oproti Návrhu (platnému znění s vyznačením změn)

ČTÚ identifikoval rozdíly v bodovém znění oproti Návrhu v následujících bodech: 5, 13, 39, 48, 66, 78, 82, 86, 117, 147, 148, 169, 175, 178, 182, 253, 329. ČTÚ navrhuje i v návaznosti na změny provedené na základě uplatněných připomínek v rámci mezirezortního připomínkového řízení uvést do souladu bodové znění novely a její platné znění s vyznačením změn.	Akceptováno.
Bude provedena revize obou textů.	
ČTÚ	2	K § 1 odst. 1 Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 1 odst. 1 Návrhu tak, že zní:
„(1) Tento zákon upravuje na základě práva Evropské unie 1) podmínky podnikání, podmínky výkonu komunikační činnosti a výkon státní správy, včetně regulace trhu, v oblasti elektronických komunikací.“.

Odůvodnění: ČTÚ navrhuje zpřesnění textu daného ustanovení, a to doplnění slova „podmínky“ tak, aby bylo jednoznačné, co zákon upravuje.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	3	K § 15 odst. 9 písm. c) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 15 odst. 9 písm. c) Návrhu tak, že zní:
„(c) koordinacií svých přístupů k přidělování rádiového spektra a vydávání oprávnění k jeho využívání, a to formou zveřejňování zpráv nebo stanovisek o otázkách souvisejících s rádiovým spektrem.“.
Odůvodnění: Formální úprava.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	4	K § 40 a 69 Návrhu

Připomínka ČTÚ: V obou ustanoveních je uváděn výraz „e-mail“, který není jinde v zákoně výkladově rozveden, nadto jinde v návrhu je používán český výraz „elektronická pošta“ (např. § 95 Návrhu), ČTÚ tak navrhuje terminologii sjednotit, a to s preferencí výrazu „elektronická pošta“.

ČTÚ tak navrhuje upravit text Materiálu ve smyslu této připomínky.

5	K § 19 odst. 6 písm. e) Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje v § 19 odst. 6 písm. e) Návrhu opravit odkaz na § 22 odst. 8 Návrhu namísto § 22 odst. 5 Návrhu. 	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.	
ČTÚ	6	K § 113 odst. Návrhu

Připomínka ČTÚ: ČTÚ navrhuje upravit § 113 odst. 1 tak, že se slovo „státní“ zrušuje.

Odůvodnění: Jedná se o legislativně technickou úpravu, když s účinností zákona č. 255/2012 Sb., o kontrole (kontrolní řád) se již slovní spojení „státní kontrola“ neužívá.	Akceptováno.
Text upraven v odstavci 2.	
OKOM	Předkladatel splnil pouze částečně formální náležitosti týkající se vykazování slučitelnosti s právem EU, jak vyplývají zejména z Legislativních pravidel vlády, v platném znění, a z přílohy k usnesení vlády ze dne 12. října 2005 č. 1304, o Metodických pokynech pro zajišťování prací při plnění legislativních závazků vyplývajících z členství České republiky v Evropské unii, v platném znění. 

Ke srovnávací tabulce
K čl. 2 odst. 22 uvádí srovnávací tabulka ke směrnici 2018/1972 (dále jen „srovnávací tabulka“) ID novely, ačkoli ta do definice v odst. 1 nezasahuje a uváděné ID je tak nadbytečné.
Dále, např. čl. 2 odst. 3, čl. 5 odst. 2, čl. 12 odst. 1, čl. 13 odst. 1 a 3, čl. 15 odst. 1, čl. 16 odst. 1, čl. 27 odst. 5, čl. 32 odst. 1, čl. 33 odst. 4 a 8, čl. 44 odst. 1, čl. 56 odst. 1, 4, 5 a 6, čl. 57 odst. 5, čl. 69 odst. 1, čl. 74 odst. 2, čl. 84 odst. 2 a 5, čl. 85 odst. 1 a 6, čl. 86 odst. 2, čl. 89 odst. 2, čl. 93 odst. 6, čl. 102 odst. 7, § 105 odst. 2 a 4, čl. 107 odst. 5, čl. 112 odst. 2 a 4, čl. 114 odst. 2 směrnice 2018/1972  jsou ve srovnávací tabulce opatřeny ID novely, ale v rozdílové tabulce tato ustanovení nenacházíme. Nutno sjednotit a vykázat, kde budou v návrhu daná ustanovení směrnice 2018/1972 promítnuta.
Článek 57 odst. 4 směrnice 2018/1972 není transponován přiléhavě. Zákonem není transponována zejména poslední věta ustanovení čl. 57 odst. 4, ve které se stanoví, že veřejné orgány vyhoví každé přiměřené žádosti o přístup za spravedlivých, přiměřených, transparentních a nediskriminačních podmínek, které jsou zveřejněny na jednotném informačním místě. Obdobně platí pro článek 61 odst. 1 směrnice 2018/1972, jehož transpozice je vykázána stejným ustanovením zákona;  bez návaznosti na jiná ustanovení není toto ustanovení schopné transpozici zajistit. 
U čl. 76 odst. 4 je uváděno, že není relevantní z hlediska transpozice, nicméně rozdílová tabulka jej obsahuje. Diskrepance by měla být odstraněna.
U čl. 111 odst. 2 chybí bližší informace, tedy zda je, nebo by dle názoru předkladatele teprve měl být transponován.	Akceptováno.
Tabulka upravena.
	
OKOM	K rozdílové tabulce:
Vztah § 43 odst. 4 definujícího zdravotně postižené osoby vůči čl. 84 odst. 1 směrnice 2018/1972 je spíše volnější. Doporučujeme výkaznictví odstranit. Obdobně pak není jasný vztah § 44 odst. 2 a 3 vůči čl. 84 odst. 1 této směrnice.
Na str. 137 je poslední uváděn § 63 odst. 5, ale má jít o § 63b odst. 5. Máme však pochybnosti, zda má být vůbec vykazován. Více viz naše připomínka k § 63b odst. 5 níže.
Vztah § 64 odst. 6 a čl. 84 odst. 1 směrnice 2018/1972 se jeví jako velice volný. Doporučujeme vypustit výkaznictví.	Akceptováno.
Tabulka upravena.	
OKOM	Žádáme předkladatele, aby se vyjádřil ke vztahu navrhované právní úpravy ke směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti. Již recitál 10 směrnice 2018/1972 připouští, že některé služby elektronických komunikací by mohly spadat pod definici služby informační společnosti ve smyslu informační směrnice 2015/1535, a je tedy otázkou, zda část návrhu zákona nejde nad rámec požadavků směrnice 2018/1972, a zda tudíž návrh není nutné notifikovat podle směrnice 2015/1535.
Tato připomínka je zásadní. 	Vysvětleno.
Službou elektronických komunikací se rozumí služba obvykle poskytovaná za úplatu, která spočívá zcela nebo převážně v přenosu signálů po sítích elektronických komunikací, včetně telekomunikačních služeb a přenosových služeb v sítích používaných pro rozhlasové a televizní vysílání a v sítích kabelové televize, s výjimkou služeb, které nabízejí obsah prostřednictvím sítí a služeb elektronických komunikací nebo vykonávají redakční dohled nad obsahem přenášeným sítěmi a poskytovaným službami elektronických komunikací; nezahrnuje služby informační společnosti, které nespočívají zcela nebo převážně v přenosu signálů po sítích elektronických komunikací.
Notifikace proběhne v rámci notifikace celého transpozičního předpisu, předmětná úprava nejde nad rámec nového regulačního rámce.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
OKOM	K části první, Čl. I:
K části první, Čl. I, bodu 2 (poznámka pod čarou č. 1):
 1	V názvech uváděných směrnic chybí uvedení data, kdy byly tyto směrnice přijaty. 
 2	Směrnice 2002/58/ES byla novelizována směrnicí 2009/136/ES. Promítá-li se tato novela i v zákoně, měla by být uvedena v seznamu směrnic.
 3	U směrnice 2014/53/EU je její číselné označení na jiném místě, než jak jej uvádí Úřední věstník EU.  
 4	Směrnice 2014/53/EU byla novelizována nařízením 2018/1139. Pokud je toto nařízení pro návrh relevantní, mělo by být uvedeno v seznamu, ideálně v podobě dovětku za označením novelizované směrnice: „, ve znění nařízení …“.
Tyto připomínky jsou zásadní. 	Akceptováno. 
Text upraven.
	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 3 (§ 2 odst. 1 písm. d) – ustanovení není srozumitelné. Zřejmě vypadlo slovo „o“ za slovem „žádá“.
K části první, Čl. I, bodu 3 (§ 2 odst. 1 písm. g) - poznámka pod čarou č. 70):
Upozorňujeme, že je zřejmě zaváděna duplicitní poznámka pod čarou odkazující na nařízení č. 139/2004, neboť ta je již v poznámce pod čarou č. 53. Zároveň doporučujeme v textu zákona tento přímo použitelný předpis EU alespoň druhově specifikovat, tedy např. uvést, že se jedná o přímo použitelný předpis EU upravující kontrolu spojování podniků.
K části první, Čl. I, bodu 3 (§ 2 odst. 2 písm. d):
Definice veřejné komunikační sítě je vymezena jinak, než zní podle předkladatele odpovídající směrnicový pojem veřejné sítě elektronických komunikací. V zákoně je definice doplněna o službu šíření televizního a rozhlasového vysílání. Z jakého důvodu se tak děje? Přinejmenším by tato poslední část definice neměla být vykazována jako transpoziční podtržením.
Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Jde o zachování již stávající textace zákona.

Akceptováno.
Bude provedena komplexní revize poznámek pod čarou. 

Vysvětleno.
Z důvodu zachování kontinuity praktické aplikace ponecháno v současném znění, které není v rozporu s Kodexem.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 3 (§ 2 odst. 3 písm. a)- poznámka pod čarou č. 71):
Označení přímo použitelného předpisu EU by nemělo obsahovat velké písmeno ve slově „nařízení“.
K části první, Čl. I, bodu 28 a 194 (§ 14 odst. 2 písm. a) bod 1 a § 63 odst. 5 písm. a):
V těchto ustanoveních zřejmě vypadl na konci dovětek „bylo-li přiděleno“ za slovy „identifikační číslo“.
K části první, Čl. I, bodu 31 (§ 15 odst. 1):
Není jasné, co jsou „harmonizační záměry Evropské unie“. Jakou budou mít formu? Má se jednat o právně závazné nástroje? Dále, slovo „rozhodnutí“ v poslední větě ustanovení by nemělo začínat velkým písmenem. Vzhledem ke konkretizaci uvedeného rozhodnutí přímo v textu návrhu postrádá smyslu poznámka pod čarou č. 73).

K části první, Čl. I, bodu 38 (§ 15a odst. 1):
Doporučujeme slova „škodlivé interferenci“ nahradit českým ekvivalentem; česká verze směrnice mluví o „škodlivém rušení“.

K části první, Čl. I, bodu 40 (§ 16 odst. 11):
Navrhujeme doplnit výslovně také poskytování odůvodnění rozhodnutí Komisi a ostatním regulačním orgánům jiných členských států, tak jak to plyne z čl. 45 odst. 3 směrnice.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Tento text neobsahuje ani stávající platná úprava

Vysvětleno.
Harmonizačním opatřením je například rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 243/2012/EU ze dne 14. března 2012 o vytvoření víceletého programu politiky rádiového spektra. Bude doplněna důvodová zpráva. Poznámka pod čarou č. 73 byla vypuštěna.

Neakceptováno.
Pojem „škodlivá interference“ je používán již ve stávajícím textu zákona, je v hodné ji z důvodu kontinuity a právní jistoty zachovat. Definice odpovídá Kodexu.

Akceptováno.
Text upraven. 	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 70 (§ 19b odst. 14):
Není zřejmé, zda má být lhůta delší než 30 dní stanovena ve výzvě Úřadu, či v podmínkách oprávnění. Navrhujeme upřesnit.
K části první, Čl. I, bodu 126 (§ 34 odst. 1):
Za slovem „své“ zřejmě chybí slovo „číslo“.
K části první, Čl. I, bodu 126 (§ 34 odst. 12):
Povinnost přenést číslo a aktivovat jej v nejkratší možné lhůtě je stanovována tak, že není zřejmé, na který subjekt má dopadat – na poskytovatele původního, nebo již nového? Navrhujeme specifikovat. Stejně tak formulace, že účastník musí mít v každém případě toto číslo aktivované do jednoho pracovního dne, působí matoucím dojmem, zda nejde o povinnost ukládanou samotnému účastníkovi, což samozřejmě není smyslem úpravy.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.

Vysvětleno.
Technické a organizační podmínky přenositelnosti stanoví ČTÚ formou opatření obecné povahy, kterým se musí řídit oba podnikatelé tak, aby mohli naplnit požadavek na maximální dobu přenosu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 126 (§ 34 odst. 13):
Správný tvar slova „účastník“ je „účastníka“.
K části první, Čl. I, bodu 137 a 209 (§ 38 odst. 3 a § 69b odst. 2):
Zde se zasahuje do textu ustanovení, která upravují zvláštní ceny a to, že ztráty z jejich poskytování jsou vybraným podnikatelům hrazeny státem prostřednictvím ČTÚ. Předpokládáme, že tato ustanovení byla z hlediska pravidel veřejné podpory EU předkladatelem vyhodnocena již při jejich původním navržení, a to také vzhledem k tomu, že je i nová směrnice ve svém čl. 85 odst. 2 v určité podobě předpokládá. Nicméně pokud dochází nyní k jejich změně, byť marginální, považujeme za vhodné, aby se předkladatel vyjádřil k povinnosti notifikace změny režimu veřejné podpory, resp. zda lze takovou podporu považovat za podporu de minimis nebo o podporu služby obecného hospodářského zájmu, případně jiných aktů práva EU. Žádáme o vyjasnění.
Tato připomínka je zásadní. 	Akceptováno.
Upraveno ve smyslu připomínky ČTÚ.

Vysvětleno.
Jedná se o transpoziční ustanovení, které vychází z evropského předpisu, proto nemůže být v rozporu s evropským právem. Notifikace proběhne v rámci notifikace celého transpozičního předpisu formou notifikační tabulky. Dle názoru předkladatele se nejedná o veřejnou podporu, jde o úhradu účelně vynaložených nákladů, které by podnikateli nevznikly, kdyby mu nebyla daná povinnost uložena.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí.	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 179 (§ 52 odst. 4 – poznámka pod čarou č. 23):
Tuto poznámku pod čarou je nutno revidovat, neboť nově má doporučení Komise o relevantních trzích základ ve směrnici 2018/1972, čl. 64.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 192 (§ 61 odst. 7):
Slovo „vydaného“ má být v první větě správně ve tvaru „vydaným“.
K části první, Čl. I, bodu 193 (§ 62):
 1	Navrhujeme upravit znění bodu tak, aby bylo zjevné, že navržená změna se týká pouze odstavce 1. 
 2	Ve stávajícím  odstavci 2 navrhujeme vypustit slovo „přiměřeně“, resp. žádáme o takovou úpravu, aby byl naplněn čl. 39 odst. 2 směrnice. Ten sice vyžaduje „pouze“ podporu používání norem nebo specifikací, i tak ale máme za to, že se jedná o přísnější povinnost, než o „přiměřené“ použití. 

K části první, Čl. I, bodu 194 a 195 (§ 63 odst. 2 a 3; § 63a odst. 1 – návětí a bod 6.):
Přímý odkaz na směrnici je v uvedených případech, zejména v případě odstavce 3, v rozporu s požadavky na řádnou transpozici. Výjimky jsou sice připuštěny, a to čl. 20a Metodických pokynů, nezdá se ale, že by se navrhovaná ustanovení nacházela v rámci přípustných výjimek. Navrhujeme příslušná ustanovení směrnice dotransponovat. 
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.

Neakceptováno.
Primárně se použijí uvedené evropské normy, pouze v případě jejich neexistence se použijí přiměřeně normy jiných organizací, tedy tak, aby byl naplněn požadovaný účel, např. může jít třeba jen o část normy nebo analogické použití.

Částečně akceptováno.
Pozn. pod čarou č. 79 bude upravena podle finální podoby textu aktuálně projednávané novely občanského zákoníku, pozn. pod čarou č. 80 v tuto chvíli upravit nelze, směrnice teprve bude transponována.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 194 (§ 63 odst. 1 písm. c):
Textace působí neúplným dojmem. Doporučujeme např. doplnit před slovo „nedodržení“ slova „dojde k“.
K části první, Čl. I, bodu 194 (§ 63 odst. 5 písm. f):
Doporučujeme specifikovat v textu ustanovení druhově dotčený přímo použitelný předpis EU.
K části první, Čl. I, bodu 194 (§ 63 odst. 9):
V poslední větě ustanovení by slovo „Unie“ mělo být nahrazeno slovy „Evropské unie“.
K části první, Čl. I, bodu 195 (§ 63b odst. 5):
Působnost ustanovení je omezena na veřejně dostupné služby elektronických komunikací jiné než interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech. Směrnice v čl. 105 odst. 3, vůči kterému je ustanovení vykazováno, ale zahrnuje výjimku také na přenosové služby používané pro poskytování služeb komunikace mezi stroji. Jde o záměrné vynechání? 
Nadto jde zřejmě o jinou situaci, neboť čl. 105 odst. 3 směrnice se vztahuje na automatická prodlužování smluv, zatímco návrh zákona hovoří o změně smluvních podmínek, takže není zřejmé, zda jsou tato ustanovení vůbec v nějaké relaci. Žádáme vysvětlit, případně upravit. 
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky ČTÚ.

Vysvětleno.
Toto ustanovení je transpozicí čl. 105 odst. 4 Kodexu, který hovoří o změnách smluvních podmínek navrhovaných poskytovatelem veřejně dostupných služeb elektronických komunikací jiných, než jsou interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech. Není zde tedy uvedena výjimka pro přenosové služby používané pro poskytování služeb mezi stroji.
Transpozicí pro čl. 105 odst. 3 je pak § 63 b odst. 3 a 4.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 195 (§ 63d):
Slovo „umožňující“ by mělo správně být ve tvaru „umožňujícím“.
K části první, Čl. I, bodu 204 (§ 66 odst. 3):
Povinnost podnikatele zajistit přístup k informační službě o účastnických číslech se v navrhované úpravě vztahuje na jakéhokoli jiného podnikatele, tedy i se sídlem v jiném než členském státě EU. Směrnice je v tomto směru užší a hovoří pouze o poskytování přístupu podnikatelům z členských států EU. Je vnitrostátní úprava širší záměrně?
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Akceptováno.
Text upraven.	
OKOM	Před slovem „zda“ dále chybí čárka.

K části první, Čl. I, bodu 208 (§ 69):
Za slovem „číslech“ zřejmě vypadlo slovo „povinnost“.
K části první, Čl. I, bodu 211 (§ 71 odst. 1):
V první větě by povinnost měla být nejspíše stanovena v jednotném čísle, tedy aby poskytovatel „uveřejňoval“, což také lépe koresponduje s dalším textem ustanovení.
K části první, Čl. I, bodu 211 (§ 71 odst. 4):
Navrhujeme v textu ustanovení specifikovat příslušný přímo použitelný předpis EU jeho generickým vymezením a doplnit odkaz na poznámku pod čarou (zřejmě má jít o nařízení EU 2015/2120).
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Tato část věty byla vypuštěna v souvislosti s akceptací předchozí připomínky. 

Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 212 (§ 73 odst. 4):
Definice telekomunikačního koncového zařízení má podle směrnice 2018/1972 vycházet z čl. 1 bodu 1 směrnice 2008/63/ES. Tento bod však v písmeni b) ještě uvádí, že za koncové zařízení se považují také družicové pozemské stanice, což v návrhu nenacházíme. Žádáme o vyjasnění, zda tedy není vnitrostátní definice užší, případně z jakého důvodu není přebrán celý text směrnice.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 215 (§ 79 odst. 2 písm. c):
Před slovem „nezbytné“ by zřejmě měla být přeložka „v“, nikoli spojka „a“.
K části první, Čl. I, bodu 223 (§ 85a odst. 2 písm. e):
Zde jde o transpozici odkazem na přílohu směrnice, což je nestandardní způsob, který je možné využít jen ve výjimečných případech splňujících požadavky čl. 20a Metodických pokynů pro zajišťování prací při plnění legislativních závazků vyplývajících z členství ČR v EU.  Podmínky uvedené v čl. 20a Metodických pokynů, zdá se, nejsou v tomto případě naplněny. Je třeba příslušná ustanovení směrnice provést.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno ve smyslu připomínky.
§ 85a upraven a doplněno jako příloha zákona.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním 	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 227 (§ 88 odst. 4):
Namísto slova „účinného“ doporučujeme uvést slovo „použitelného“ a zároveň navrhujeme doplnit druhovou specifikaci příslušného nařízení EU.
K části první, Čl. I, bodu 254 (§ 107 odst. 2):
Navrhujeme upravit znění odstavce tak, aby odpovídalo požadavkům článku 7 odst. 1 směrnice. Směrnice vyžaduje, aby ředitel vnitrostátního regulačního orgánu, či případně členové kolektivního orgánu plnícího jeho funkce, nebo jejich zástupci, byli jmenováni na funkční období nejméně tří let z řad renomovaných osobností s profesními zkušenostmi na základě zásluh, schopností a zkušeností. Případně požadujeme vyjasnit, jak bude uvedené zajištěno. Máme za to, že podmínky uvedené ve stávajícím znění § 107 odst. 3 (např. stačí 5 letá praxe mimo obor elektronických komunikací) nejsou dostačující.
Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Ustanovení bylo vypuštěno.

Vysvětleno.
Bude ponechán stávající text odstavce, Za renomovanou osobu lze považovat osobu s 5 letou praxí v oboru elektronických komunikací, ekonomie nebo práva. 
Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
OKOM	K části první, Čl. I, bodu 270 (§ 115 odst. 4):
Navrhujeme v textu ustanovení specifikovat příslušný přímo použitelný předpis EU (např. jako přímo použitelný předpis EU upravující zřízení Sdružení BEREC). Nadto by mělo být dodržováno slovní spojení Evropské unie, a nikoli pouze „Unie“.

K části první, Čl. I, bodu 271 (§ 115 odst. 10):
Slovo „nepostačuje“ by mělo odpovídat množnému číslu formulace „informace poskytnuté“, a tedy správně by mělo být „nepostačují“.
Rovněž žádáme o vyjasnění, co se míní „oblast regulace podle práva Evropské unie“ – správně by měla být oblast specifikována např. odkazem na relevantní přímo použitelné předpisy EU. 

K části první, Čl. I, bodu 272 (§ 115a odst. 1):
Poslední věta pojednává o „metalických“ sítích. Vzhledem k § 86e odst. 1, který hovoří o sítích kovových, doporučujeme v rámci předpisu pojmosloví sjednotit.

K části první, Čl. I, bodu 308 (§ 118 odst. 24):
Ustanovení určující konkrétní výši sankcí požadujeme neuvádět v rozdílové tabulce jako implementační, neboť konkrétní výše pokut z práva EU nevyplývá. V textu návrhu však ani jako implementační vedena nejsou. Rovněž doporučujeme celý paragraf rozdělit tak, aby neměl 24 odstavců. 

 K části první, Čl. I, bodu 323 (§ 127):
Navrhujeme upravit také odstavec 3 ustanovení tak, aby zveřejněné rozhodnutí nemuselo obsahovat obchodní tajemství (srov. čl. 26 odst. 4 směrnice). 

K části první, Čl. I, bodu 331 (§ 130 odst. 6):
Doporučujeme přeformulovat slova „lhůtě, která nesmí být kratší“ tak, aby bylo zjevné, že jde právě o lhůtu 30 dní, případně, pokud to bylo záměrem předkladatele, že je možné podat připomínky ve lhůtě stanovené v návrhu opatření, přičemž takto stanovená lhůta nesmí být kratší než 30 dní (článek 23 odst. 1 směrnice pouze požaduje, aby lhůta nebyla kratší než 30 dní.).

K části první, Čl. I, bodu 339 (příloha k zákonu, část B odst. 1 písm. a) bod 1):
Jde o transpozici odkazem na přílohu X směrnice, což je nestandardní způsob, který je možné využít jen ve výjimečných případech splňujících požadavky čl. 20a Metodických pokynů pro zajišťování prací při plnění legislativních závazků vyplývajících z členství ČR v EU. Výjimečný postup v tomto případě ale není Metodickými pokyny umožněn. Ustanovení směrnice je potřeba dotransponovat.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Vysvětleno.
Text vypuštěn.

Vysvětleno.
Text vypuštěn.

Částečně akceptováno.
Úprava přestupků ponechána z důvodu zachování kontinuity praktické aplikace.

Neakceptováno. 
Jednalo by se o duplicitu k ustanovení k § 125 odst. 8, který problematiku uveřejňování, resp. neuveřejnění údajů, které jsou předmětem obchodního tajemství, komplexně upravuje. 

Vysvětleno.
Dle názoru předkladatele je z textu jasně patrné, že jde o lhůtu alespoň 30 nebo více dní.

Akceptováno.
Text upraven. 

OKOM	K části první, Čl. I, bodu 339 (příloha k zákonu, část B odst. 1 písm. a) bod 2 a část B odst. 1 písm. d) a část B odst. 3:
Navrhujeme v textu ustanovení rámcově specifikovat příslušné přímo použitelné předpisy EU oblastí, kterou upravují.
V poznámce pod čarou č. 88 upozorňujeme na omylem uvedené velké písmeno ve slově „nařízení“.	Akceptováno.
Text upraven.
	
OKOM	K části šesté, Čl. VII (změna zákona o zdravotnické záchranné službě), bodu 3:
Zde by zřejmě mělo být měněno písm. b) § 4.
K části desáté, Čl. XI (změna zákona o provozování rozhlasového a televizního vysílání):
Měněné ustanovení § 5 písm. n) je v rozdílové tabulce vykazováno jako implementační vůči čl. 62 odst. 3 směrnice 2018/1972, nicméně jeví se, že toto ustanovení směrnice není v daném případě věcně relevantní a nemělo by být v rozdílové tabulce uváděno. 
Jelikož doteď bylo ustanovení § 5 písm. n) zákona o provozování rozhlasového a televizního vysílání vedeno jako transpoziční k čl. 31 zrušované směrnice 2002/22/ES, a toto ustanovení je v nové směrnici 2018/1972 uváděno v převodové tabulce jako čl. 114, doporučujeme článek 114, a to zřejmě oba odstavce, uvádět v rozdílové tabulce namísto čl. 62 odst. 3 směrnice. 
Nadto upozorňujeme, že ustanovení § 5 písm. n) je aktuálně také vedeno jako implementační vůči čl. 1 odst. 22 směrnice 2009/136/ES, tudíž bude po přijetí návrhu nutné aktualizovat srovnávací tabulku také této směrnice.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude revidován.

Akceptováno.
Upraveno.	
OKOM	K části jedenácté, Čl. XII, zmocnění k vydání úplného znění zákona:
Doporučujeme tuto část vynechat, neboť k vydání úplných znění zákona se již v současné době v zásadě nepřistupuje.	Akceptováno.
Bude vynecháno.	
OKOM	K části dvanácté, účinnost:
Účinnost není nastavena shodně s požadavky na transpoziční lhůtu stanovenými v směrnici, tedy k prosinci 2020. Vzhledem k tomu, že předkladatel zřejmě počítá s tím, že tento termín nestihne, je potřeba zajistit co nejmenší časovou prodlevu. Datum 1. 7. 2021 je přitom dosti pozdní.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Datum nabytí účinnosti stanoveno s ohledem na veřejný zájem z důvodu transpozice a přiměřené legisvakanční lhůty, a to ne pevným datem, ale ve lhůtě třech měsíců od vyhlášení ve Sbírce zákonů.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
OKOM	K ustanovením směrnice 2018/1972:
Kromě ustanovení směrnice, jejichž transpozice není dostatečně vykázána v rámci srovnávací tabulky (viz str. 1 tohoto stanoviska), uvádíme k jednotlivým článkům směrnice následující: 
K čl. 2 odst. 23 směrnice 2018/1972:
Není zřejmé, kde je v návrhu zapracován čl. 2 bod 23 směrnice 2018/1972 definující bezdrátový přístupový bod s malým dosahem. Nutno vyjasnit.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.

Vysvětleno
Pojem není v textu zákona používán.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
OKOM	K čl. 16 odst. 1 směrnice 2018/1972:
Jak je v návrhu zajištěn požadavek tohoto ustanovení směrnice na to, že: 
„Jakékoli správní poplatky ukládané podnikům zajišťujícím sítě nebo poskytujícím služby elektronických komunikací na základě všeobecného oprávnění nebo kterým bylo uděleno právo na užívání:
a) souhrnně pokrývají jen ty správní náklady, které vzniknou při řízení, kontrole a prosazování systému všeobecného oprávnění, práv na užívání a zvláštních povinností uvedených v čl. 13 odst. 2, které mohou zahrnovat náklady na mezinárodní spolupráci, harmonizaci a normalizaci, analýzu trhu, sledování plnění a na další kontrolu trhu, jakož i na regulační činnost zahrnující přípravu a prosazování sekundárního práva a správních rozhodnutí, jako jsou rozhodnutí o přístupu a propojení;„?
Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
MPO a ČTÚ se musí řídit § 5 a 6, tedy naplňovat cíle Kodexu. To by bez toho, aby respektoval čl. 16 kodexu, stejně jako předchozí evropskou úpravu, nebylo možné. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
OKOM	K čl. 20 odst. 5 směrnice 2018/1972:
Podle tohoto ustanovení zveřejní vnitrostátní regulační orgán podmínky veřejného přístupu k informacím včetně podmínek získání takového přístupu. Kde v návrhu bude toto upraveno?
Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Jedná se o plnou transpozici, která je obsažena v § 125 zákona.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
	K čl. 35 odst. 1, 4 a 7 směrnice 2018/1972:
Z přiloženého materiálu není zřejmé, kde bude povinnost, resp. oprávnění vnitrostátního regulačního orgánu vůči RSPG stanovená čl. 35 odst. 1, 4 a 7 směrnice upravena.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Tabulka upravena.	
OKOM	K čl. 35 odst. 9 směrnice 2018/1972:
Dle srovnávací tabulky je toto ustanovení nerelevantní pro transpozici. Dle našeho názoru je však nutné zakotvit oprávnění ČTÚ požádat RSPG o stanovisko k návrhu opatření.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Tabulka upravena.	
OKOM	K čl. 54 směrnice 2018/1972:
Dle srovnávací tabulky by toto ustanovení mělo být novelou zapracováváno, nicméně v rozdílové tabulce jej nenacházíme a není tak zřejmé, zda je požadovaná úprava opatření týkajících se bezdrátových širokopásmových služeb v návrhu obsažena. Nutno vyjasnit.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Tabulka upravena.	
OKOM	K čl. 68 odst. 1 směrnice 2018/1972:
Dle srovnávací tabulky by toto ustanovení mělo být novelou zapracováváno, nicméně v rozdílové tabulce jej nenacházíme a není tak zřejmé, zda je požadovaná úprava pravomocí vnitrostátních regulačních orgánů ukládat stanovené povinnosti v návrhu obsažena. 
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Tabulka upravena.		
OKOM	K čl. 83 odst. 2, 3 a 4 směrnice 2018/1972:
Dle srovnávací tabulky by toto ustanovení mělo být novelou zapracováváno, nicméně v rozdílové tabulce jej nenacházíme a není tak zřejmé, zda je směrnicí požadovaná úprava v návrhu obsažena. 
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Tabulka upravena.	
OKOM	K čl. 94 odst. 3 směrnice 2018/1972:
Poslední věta ustanovení požaduje, aby příslušné rozhodní bylo zveřejněno. Dle srovnávací tabulky je toto ustanovení promítnuto v § 30 odst. 5, ze kterého ale veřejnost rozhodnutí nevyplývá. Zřejmě by tedy měl být ve srovnávací tabulce uváděn také § 30 odst. 7 zákona, případně jiné ustanovení, které zajišťuje zveřejnění rozhodnutí vnitrostátního regulačního orgánu. Nutno vyjasnit, případně doplnit výkaznictví.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Tabulka upravena.	
OKOM	K čl. 103 odst. 4 směrnice 2018/1972:
Dle srovnávací tabulky by toto ustanovení mělo být novelou zapracováváno, nicméně v rozdílové tabulce jej nenacházíme a není tak zřejmé, zda je směrnicí umožňovaná úprava v návrhu obsažena. 
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Tabulka upravena.
	
OKOM	K čl. 124 odst. 1 směrnice 2018/1972:
Dle srovnávací tabulky je toto ustanovení nerelevantní z hlediska transpozice. S tím však nelze souhlasit, neboť ustanovení jednak obsahuje transpoziční lhůtu, jednak obsahuje požadavek na provedení tzv. referenčního odkazu.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Tabulka upravena.	
ÚVČR - KML	 1	Žádáme o doplnění shrnutí závěrečné zprávy RIA, které se zpracovává pro návrhy zákonů pro účely předložení materiálu k projednání vládě. Šablona shrnutí je součástí přílohy č. 3. Obecných zásad RIA.
Tato připomínka je zásadní	Akceptováno.
Bude zpracováno na základě konečné verze RIA.	
ÚVČR - KML	 2	Žádáme o doplnění kontaktu na zpracovatele RIA. Kontakt na zpracovatele je součástí ZZ RIA dle Obecných zásad pro hodnocení dopadů regulace (RIA). 
Tato připomínka je zásadní	Akceptováno.	
ÚVČR - KML	 3	Doporučujeme stanovit konkrétní termín (lhůtu) přezkumu účinnosti regulace. Cílem je zajistit, aby právní předpis byl po právní stránce přezkoumán za účelem potvrzení, zda jeho principy jsou nadále účinné nebo mohou být zlepšeny, přehodnoceny nebo zrušeny.	Vysvětleno.
Přezkum bude proveden až po provedení přezkumu směrnice Evropskou komisí, která má na provedení lhůtu 5 let, nemůžeme však vědět, kdy přesně přezkum provede.	
ÚVČR - VÚV	 1	Navrhuji, aby v § 107 Organizace Úřadu, odst. 3,4,5,6,7 tj. členství v Radě Úřadu atd. byly obdobné jako v novele EnZ § 17b odst. 3-9.	Neakceptováno.
Systém organizace Rady Úřadu je léty zafixován a nejsou známé žádné aplikační problémy, které by odůvodňovaly změnu. 
Naopak diverzitu úpravy organizace Rady mezi ČTÚ a ERÚ způsobil energetický zákon.	
ÚVČR - VÚV	 2	Navrhuji, aby v § 107 Organizace Úřadu, odst. 9 tj. Rada schvaluje a rozhoduje, bylo obdobné znění jako v novele EnZ §17b odst. 10 (např. vypustit termín „návrhy“).	Neakceptováno.
Systém organizace Rady Úřadu je léty zafixován a nejsou známé žádné aplikační problémy, které by odůvodňovaly změnu. 
Naopak diverzitu úpravy organizace Rady mezi ČTÚ a ERÚ způsobil energetický zákon.	
ÚVČR - VÚV	 3	Navrhuji, aby v § 107 Organizace Úřadu, odst. 12 odměňování Rady bylo obdobné jako v novele EnZ §17b odst.12.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ÚVČR - VÚV	 4	Navrhuji obdobně jako je text v novele EnZ §17b odst. 13 tento zapracovat do § 107 organizace Úřadu.
Doporučujeme zapracovat připomínky do předložené novely zákona o elektronických komunikacích. 
Vzhledem k probíhající novele zákona č. 458/2000 Sb. (tzv. energetický zákon-dále jen EnZ), mimo jiné také v souvislosti s problémy, které vznikly v nedávné době s Radou Energetického regulačního úřadu (ERÚ), navrhujeme realizovat maximální legislativní podobnost v § 107 předložené novely zákona o elektronických komunikacích s novelou EnZ § 17b ve věci Rady Úřadu (Český telekomunikační úřad).	Neakceptováno.
Systém organizace Rady Úřadu je léty zafixován a nejsou známé žádné aplikační problémy, které by odůvodňovaly změnu. 
Naopak diverzitu úpravy organizace Rady mezi ČTÚ a ERÚ způsobil energetický zákon. 	
AV ČR	1	K ust. § 19b - Individuální oprávnění k využívání rádiových kmitočtů pro experimentální účely:

Místo navrhované úpravy druhé a třetí věty ust. § 19b) odst. 5 požadujeme zrušit text třetí věty a nahradit závěrečnou část druhé věty ust. § 19 b) odst. 5 „…na dobu 12 měsíců.“ následujícím textem: „na dobu nezbytnou pro jejich uskutečnění.“

Konečné znění ust. § 19b) odst. 5 návrhu bude po úpravě textu znít následovně:

„(5) Pro vydání oprávnění pro experimentální účely se použije obdobně § 17 odst. 6 a § 18 odst. 1 a 2. Úřad udělí oprávnění pro experimentální účely nejvýše na dobu nezbytnou pro jejich uskutečnění.“

Zdůvodnění:

Současná formulace neumožňuje získat oprávnění pro experimentální účely žádné organizaci, která je příjemcem jakékoliv podpory výzkumu, experimentálního vývoje a inovací z veřejných prostředků na delší dobu než 42 měsíců. Omezení na 36 (+6) měsíců je zbytečně omezující a nebere v úvahu výzkumné projekty s delší dobou řešení než 3 roky, jako jsou například projekty EXPRO GAČR s délkou trvání 5 let.
	Neakceptováno.
Tato změna by ve svém důsledku vytvářela nepředvídatelné a netransparentní prostředí pro držitele IO a pro možnost využívat rádiové kmitočty, když IO pro experimentální účely lze udělit i v pásmech určených pro jiné radiokomunikační služby, než které představuje konkrétní experimentální vysílání. 
Návrh nebere do úvahy průběžně pokračující, resp. probíhající proces harmonizace využívání rádiového spektra v zemích EU, v jehož důsledku by ČTÚ stejně musel IO odejmout nebo změnit, což by negativně dopadalo na případné závazky experimentujícího subjektu i na ochranu jeho vynaložených investic. Pevně stanovená lhůta tato nebezpečí minimalizuje. 
Již prodloužení doby na max. 5 let může představovat určité riziko pro rozvoj nových služeb elektronických komunikací nebo zavádění nových radiokomunikačních systémů. Jedná se o obecné ustanovení, které platí pro jakékoliv experimenty. Pro dlouhodobé experimenty je proto nezbytné využívat takové části rádiového spektra, nebo stanovit takové podmínky jeho využití, které dlouhodobost experimentálního využití umožňují.	
AV ČR	2	K ust. § 21a odst. 1:

Místo navrhované úpravy ust. § 21a) odst. 1 požadujeme nahradit text
„…nesmí být kratší než 15 let.“ následujícím textem: „…se stanoví s přihlédnutím k ekonomické náročnosti technologie a její předpokládané morální životnosti.“

Konečné znění ust. § 21a) odst. 1 návrhu bude po úpravě textu znít následovně:
„(1) Doba platnosti přídělu rádiových kmitočtů pro bezdrátové vysokorychlostní služby elektronických komunikací poskytované v harmonizovaném rádiovém spektru se stanoví s přihlédnutím k ekonomické náročnosti technologie a její předpokládané morální životnosti.“

Zdůvodnění:

Vzhledem k rychlému pokroku komunikačních a IT technologií je nelogické stanovovat pevné časové limity, vyžadující následné aktualizace zákona. Navrhujeme stanovit lhůtu přiměřeně k ekonomické náročnosti technologie a její předpokládané morální životnosti.	Neakceptováno.
Navrhovaný text je v rozporu s požadavky Kodexu (čl. 49 odst. 2 Kodexu).
	
AV ČR	3	K ust. § 24 odst. 3 Poplatky za využívání rádiových kmitočtů:

Požadujeme rozšířit střední část textu ust. §24 odst. 3 za slovy „… pro vojenské účely, “ o následující text: „pokud jsou radiové kmitočty využívány pro nekomerční vědecký nebo experimentální výzkum subjektem zapsaným v seznamu výzkumných organizací vedeném MŠMT …“

Konečné znění ust. § 24 odst. 3 návrhu bude po úpravě textu znít následovně:

(3) Povinnost platit poplatky podle odstavců 1 a 2 se nevztahuje na držitele oprávnění k využívání rádiových kmitočtů při využívání rádiových kmitočtů pro amatérskou radiokomunikační službu, pro leteckou pohyblivou službu a pro námořní pohyblivou službu při sportovní a rekreační činnosti, která není vykonávána za účelem dosažení zisku, pokud jsou rádiové kmitočty využívány Ministerstvem obrany pro vojenské účely, pokud jsou radiové kmitočty využívány pro nekomerční vědecký nebo experimentální výzkum subjektem zapsaným v seznamu výzkumných organizací vedeném MŠMT nebo pokud jsou rádiové kmitočty využívány zahraniční osobou na principu vzájemnosti podle mezinárodní smlouvy, která je součástí právního řádu České republiky.

Zdůvodnění:
Vědecké nebo experimentální využívání rádiových kmitočtů je ve veřejném zájmu za účelem získávání nových poznatků a zlepšovaní stávajících technologií. Je tedy nelogické požadovat od výzkumných organizací poplatky, které by byly opět placeny z veřejných zdrojů.	Neakceptováno.
Využití rádiových kmitočtů pro experimentální účely je řešeno samostatným ustanovením zákona se specifickou a velmi nízkou výší poplatků (viz poslední změna nařízení vlády č. 154/2005 Sb. – 1 % standardního poplatku). 
	
MZE	K RIA, část 6:
V části RIA týkající se přezkumu účinnosti regulace jsou obsaženy indikátory a cíle přezkumu regulace, kterých je z pohledu předkladatele i rozsahu navrhované právní úpravy značné množství. Doporučujeme proto, i s ohledem na zainteresovanost a činnost různých subjektů v tématu elektronické komunikace (MPO, ČTÚ, NÚKIB) a složitost materie, doplnit časový harmonogram a určit provádějící subjekt k jednotlivým indikátorům/věcným okruhům.	Akceptováno.	
MMR	K Části první – Změna zákona o elektronických komunikacích

1.	V souladu s Legislativními pravidly vlády doporučujeme uvádět celexové číslo až na konci bodu novely a nikoliv za každým odstavcem či písmenem (týká se např. novelizačního bodu 3). 	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MMR	2.	V některých bodech je text označen jako transpoziční (např. bod 84), avšak chybí uvedení celexového čísla.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MMR	3.	K novelizačnímu bodu 152
V § 43 odst. 2 doporučujeme zrušit písmeno b) včetně poznámky pod čarou č. 19, neboť je odkazováno na vyhlášku č. 369/2001 Sb., o obecných technických požadavcích zabezpečujících užívání staveb osobami s omezenou schopností pohybu a orientace, která již byla zrušena a tento odkaz není v zákoně nikde dále využíván.	Akceptováno.
Pozn. pod čarou č. 19 se zruší.	
MMR	4.	K novelizačnímu bodu 245
Vzhledem k tomu, že zákon č. 50/1976 Sb. byl nahrazen zákonem č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon) a poznámka pod čarou č. 44 již není ani v žádném dalším ustanovení předkládaného návrhu používána, doporučujeme doplnit znění novelizačního bodu takto:
„ Poznámka pod čarou č. 43 zní: „43) Zákon č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu (stavební zákon), ve znění pozdějších předpisů.“.“
Poznámka pod čarou č. 44 se zrušuje.	Akceptováno.
Text upraven.	
MMR	5.	K novelizačnímu bodu 247
V § 103a doporučujeme slova „dotčeným správním úřadem“ nahradit slovy „dotčeným orgánem“ v zájmu terminologické jednoty i v navazujících a souvisejících právních předpisech (pojem „dotčený orgán“ vymezuje správní řád a upravuje také postavení „dotčených orgánů“; stavební zákon také pracuje s termínem „dotčený orgán“).	Akceptováno.
Text upraven.	
MMR	K Části třetí – Změna zákona o vyvlastnění

6.	Zásadně nesouhlasíme s doplněním odstavce 6 v § 16. Požadujeme jeho vypuštění bez náhrady. 
Tato připomínka je zásadní.

Odůvodnění:
Příslušnost k vedení řízení pro územně členěná statutární města je obsažena v ustanovení § 16 odst. 3 zákona o vyvlastnění. Územně členěná statutární města jsou obce a příslušným k pověření jiného vyvlastňovacího úřadu je krajský úřad. Není žádný důvod přenášet tuto kompetenci na Ministerstvo pro místní rozvoj. Hlavní město Praha má speciální úpravu, jelikož dle zákona o obcích plní zároveň funkci kraje. 	Akceptováno.
Návrh na změnu zákona o vyvlastnění byl vypuštěn.

MMR	K Části čtvrté – Změna zákona o integrovaném záchranném systému a o změně některých zákonů
7.	Doporučujeme doplnit slovo „zákona“ do nadpisu části čtvrté.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MMR	K Části desáté – Změna zákona o provozování rozhlasového a televizního vysílání

8.	V úvodní větě doporučujeme opravit překlep u zákona č. 160/2007 Sb., kterým se mění některé zákony v oblasti ochrany spotřebitele. 

Kontaktní osobou pověřenou vypořádáním zásadní připomínky je Ing. Žanet Hadžić, ředitelka odboru stavebního řádu (tel. 22486 2381, e-mail: Zanet.Hadzic@mmr.cz).	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MO	1. K § 2 odst. 4 písm. a) zákona o elektronických komunikacích
Navrhujeme za čárku na konci textu doplnit slova „nebo které negativně ovlivňuje činnosti k zajišťování obrany nebo bezpečnosti státu,“.
	
Odůvodnění
Činnosti ve frekvenčním spektru při obraně státu zahrnují i jiné činnosti než radionavigační nebo jiné bezpečnost zajišťující radiokomunikační služby. Tyto činnosti však nejsou ani současným ani navrhovaným zněním zákona dostatečně chráněny a Úřad v současnosti nemá dostatečnou zákonnou oporu pro řešení rušení, které negativně ovlivňuje a v některých případech i znemožňuje činnost odborných prvků působících v rámci zajišťování obrany nebo bezpečnosti státu.
Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Zákon musí obsahovat pouze jednoznačně definované povinnosti ČTÚ. Navržená formulace je velmi neurčitá a ve svém důsledku by mohla umožnit široké spektrum argumentace různým subjektům, které by mohlo negativně ovlivnit možnost využití rádiového spektra pro ostatní uživatele.
Stávající definice je dostatečně generická, a navíc jde o definici z čl. 2 bod 20 Kodexu, která vychází z definice škodlivého rušení uvedené v Radiokomunikačním řádu Mezinárodní telekomunikační unie (ITU). Není důvod jít nad rámec dané definice, ochrana před rušením je dostatečně řešena v § 100 a ve spolupráci is MO bylo toto ustanovení doplněnoo nový odstavec.

 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MO	2. K § 6 zákona o elektronických komunikacích
Do § 6 navrhujeme vložit nový odstavec 6, který zní: „Ministerstvo a Úřad jsou povinny v rámci správy spektra zabezpečit ochranu činností při zajištění obrany nebo bezpečnosti státu.“

Odůvodnění
Ministerstvo a Úřad jsou subjekty, které spravují spektrum. Nikde však nemají uloženu povinnost spravovat spektrum tak, aby nebyly narušeny činnosti na úseku zajištění obrany nebo bezpečnosti státu.
Tato připomínka je zásadní.	Neakceptováno.
Neurčitá formulace, viz. předchozí připomínka. 
Ze zákona vyplývá povinnost ČTÚ vykonávat účelnou a efektivní správu spektra, jehož nedílnou součástí je i povinnost zajistit spektrum pro účely obrany a bezpečnosti (za předpokladu, že jsou tyto účely jednoznačně definovány a odůvodněny). 
Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MO	3. K § 16a odst. 2 a odst. 3, § 17 odst. 1, § 19 odst. 4, § 22a odst. 2 a § 22b odst. 1 zákona o elektronických komunikacích
Do § 16a odst. 2 navrhujeme doplnit písmeno g), které zní: „zajištění obrany nebo bezpečnosti státu.“

Do § 16a odst. 3 navrhujeme doplnit písmeno c), které zní: „zajištění obrany nebo bezpečnosti státu.“

Do § 17 odst. 1 navrhujeme doplnit písmeno f), které zní: „zajištění obrany nebo bezpečnosti státu.“

Do § 19 odst. 4 navrhujeme doplnit písmeno h), které zní: „je to nezbytné k zajištění obrany nebo bezpečnosti státu.“ V souvislosti s touto změnou navrhujeme v písmeně c) odstranit slova „anebo vyžaduje-li to bezpečnost státu“ z důvodu částečné duplicity s nově navrhovaným písmenem h).

V § 22a odst. 2 navrhované znění písmene a) navrhujeme upravit takto: „oprávnění k využívání rádiových kmitočtů, na které se příděl vztahuje, bylo odňato podle § 19 odst. 4 písm. b) d), g) nebo h) a držitel přídělu byl držitelem odňatého oprávnění,“

Do § 22b odst. 1 navrhujeme doplnit písmeno g), které zní: „to vyžaduje obrana nebo bezpečnost státu.“

Odůvodnění:
Výše uvedené úpravy jsou navrhované z důvodu zajištění obrany a bezpečnosti státu.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.

	
KZPS	Navrhujeme doplnit znění o modrý text v části

§ 2 (1) 
 d	spotřebitelem každá fyzická osoba, která využívá nebo žádá veřejně dostupnou službu elektronických komunikací pro účely mimo rámec její podnikatelské, obchodní, řemeslné nebo profesní činnosti, a také mikropodnik, který doloží tuto skutečnost čestným prohlášením před uzavřením smlouvy s podnikatelem poskytujícím veřejně dostupnou službu elektronických komunikací.	Neakceptováno.
V předmětných částech zákona je navrhovaný aspekt řešn v daných ustanoveních, zároveň by jednal o rozpor s textací Kodexu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
KZPS	Dále pak upravit znění takto:

§ 38 (1) Tímto dílem se stanoví rozsah univerzální služby, práva koncových uživatelů spotřebitelů a povinnosti podnikatelů zajišťujících veřejně dostupné sítě a poskytujících veřejně dostupné služby elektronických komunikací. Cílem je zajistit pro koncové uživatele spotřebitele dostupnost veřejných komunikačních sítí a služeb ve stanovené kvalitě, které uspokojí přiměřené potřeby koncových uživatelů. Na základě přezkumu podle odstavce 10 může Úřad rozšířit okruh oprávněných osob i na mikropodniky, malé a střední podniky        a neziskové organizace.

§ 38 (10)Úřad pravidelně, nejméně jednou za 5 let, provádí přezkum, zda by se povinnost poskytovat služby podle odstavce 2 neměla vztahovat i na mikropodniky, malé a střední podniky a neziskové organizace. V přezkumu Úřad zejména zohlední, zda vyjednávací pozice mikropodniků, malých a středních podniků nebo  neziskových organizací není ztížena, zda mají přístup ke službám podle odstavce 2 nebo zda jim za tento přístup není účtována neopodstatněně vysoká cena. Výsledek tohoto přezkumu Úřad zveřejní.    
 	Neakceptováno.
Rozšíření okruhu oprávněných osob bylo na základě akceptace připomínky ČTÚ vypuštěno.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
KZPS	§ 63 odst. 4

Informace uvedené v odstavcích 1, 5 a 7 se poskytují též koncovým uživatelům, jimiž jsou mikropodniky, malé podniky nebo neziskové organizace, ledaže se výslovně zřekly nároku na uplatnění všech nebo některých těchto ustanovení. Koncový uživatel, který je mikropodnikem, malým podnikem nebo  neziskovou organizací, doloží tuto skutečnost čestným prohlášením před uzavřením smlouvy s podnikatelem poskytujícím veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, včetně informace, zda se zříká nároku podle věty první.	Neakceptováno.
Souvisí s neakceptací připomínky k § 2, je v rozporu s Kodexem.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
KZPS	Do § 118 o přestupcích a pokutách právnických osob pak navrhujeme doplnit text o prokazování toho, že jde o mikropodnik v dikci  KOM (2011) 803 (+) a pokutu za neoprávněné zařazení do této kategorie.  

(+) Zpráva Komise Radě a Evropskému Parlamentu z 23.11. 2011  Snížení regulační zátěže malým a středním podniků na minimum. Přizpůsobení právních předpisů EU potřebám mikropodniků.	Neakceptováno.
Jedná se o smluvní vztah mezi dvěma soukromými subjekty, přičemž sankci je možné upravit ve smlouvě.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MSP	1	K Čl. I - obecně k terminologii
Na některých místech návrhu se nepřesně hovoří o ukončení, zániku, změně, délce či době trvání nebo prodloužení smlouvy. Dochází zde k záměně pojmu „smlouva“, jež je pouhým důvodem vzniku závazku, a pojmu „závazek“, který je českým výrazem pro obligaci. Doporučujeme proto, aby navrhovatel hovořil o ukončení, zániku, změně, délce či době trvání nebo prodloužení závazku případně závazku ze smlouvy. Jedná se zejména o tato novelizovaná ustanovení: § 34 odst. 11, § 63 odst. 5 písm. d), § 63 odst. 10 a odst. 11, § 63a odst. 1 písm. b) bod 4, § 63b nadpis, § 63b odst. 3 a odst. 10.	Neakceptováno.
Jakkoliv rozumíme smyslu připomínky, je terminologie zákona v této oblasti zaužívaná a změna by mohla vyvolat pochybnosti o kontinuitě právní úpravy.

MSP	2	K Čl. I bodům 3, 237 a 238 - § 2 odst. 3 písm. d) a § 97 odst. 3 a 5
Vzhledem k nově zaváděnému pojmu „interpersonální komunikační služba nezávislá na číslech“ [§ 2 zákona o elektronických komunikacích (dále jen „zákon“)] navrhujeme pro lepší představu uživatelů zákona demonstrativně uvést v důvodové zprávě příklady takových služeb. V praxi se vyskytují nejrůznější soukromé servery poskytující komunikační služby na nadnárodní úrovni (např. Jabber), které nevyužívají čísel, ale pouze identifikátorů, kterými mohou být např. emailové adresy. Komunikace na těchto serverech je zpravidla šifrovaná. Pokud by takovýto druh služeb spadal pod pojem „interpersonální komunikační služba nezávislá na číslech“, požadujeme vysvětlit, proč mají být poskytovatelé těchto služeb bezpodmínečně vyňati z povinnosti uchovávat provozní a lokalizační údaje a poskytovat na žádost údaje ze své databáze dle § 97 zákona, neboť se nepochybně bude jednat o důležitý zdroj informací pro Policii ČR. Pokud je jediným důvodem technická neproveditelnost povinností dle § 97 zákona u těchto služeb, požadujeme objasnit, zda a proč se bude jednat o neproveditelnost absolutní (tzn. ve všech případech). S ohledem na technický vývoj v této oblasti, dáváme zároveň navrhovateli ke zvážení upravení formulace spíše v tom smyslu, že jsou poskytovatelé těchto služeb povinni takové údaje uchovávat a poskytovat, pokud je to technicky možné a nebylo by to spojeno s nepřiměřenými náklady. 
Tato připomínka je zásadní	Akceptováno jinak.
Upraveno formou přechodných ustanovení v tom smyslu, že nad rámec povinných osob podle v současnosti platného znění se vztahuje pouze, pokud to je technicky proveditelné a nepřináší to nepřiměřené náklady. Od navrhované změny v odstavci 5 bylo upuštěno a zachová se tedy současná právní úprava, pouze s nahrazením pojmu „veřejně dostupná telefonní služba“ za pojem „hlasová komunikační služba“.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MSP	3	K Čl. I bodu 9 - § 8 odst. 2
Z formulace „splňují obecné podmínky“ není zřejmé, jaké podmínky a případně podle jakého zákona jsou myšleny. Doporučujeme proto zavést odkaz na poznámku pod čarou, který toto upřesní.	Neakceptováno. 
Formulace „splňují obecné podmínky“ je v tomto odstavci používána i ve stávajícím účinném znění a co se pod tímto pojmem rozumí je vysvětleno hned v následujícím odstavci.	
MSP	4	K Čl. I bodu 12 - § 8 odst. 4
Upozorňujeme navrhovatele, že přeformulováním tohoto ustanovení nedochází k jeho významovému posunu ani zpřesnění. Doporučujeme proto zachovat stávající znění.	Akceptováno. 
Text upraven. 	
MSP	5	K Čl. I bodům 43 a 51 - § 17 odst. 3 písm. a) bod 1. a § 18 odst. 1 písm. a) bod 1
Právnické osobě se sídlo nepřiděluje a bude ho mít vždy. Doporučujeme proto vypustit slova „,bylo-li přiděleno“ za slovy „adresu sídla“ pro nadbytečnost. 	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Nedopatřením došlo k vypuštění „a identifikační číslo“, ke kterému se vztahoval dovětek „bylo-li přiděleno. Text byl opraven.	
MSP	6	K Čl. I bodu 57 - § 18 odst. 6
Řízení o předběžné otázce předpokládá vydání rozhodnutí, kterým bude tato otázka vyřešena. Výsledkem provedení procesu mezinárodní koordinace rádiových kmitočtů není rozhodnutí spočívající ve vyřešení nějaké otázky, povahou se tedy nejedná o řízení o předběžné otázce ani jiné řízení. Není žádoucí konstruovat institut řízení o předběžné otázce pro případ, který materiálně znaky žádného řízení nenaplňuje. Navrhovatel může dosáhnout sledovaného cíle, tedy přerušení nebo prodloužení řízení po dobu, kdy se bude provádět proces mezinárodní koordinace rádiových kmitočtů, i jinak, např. využitím institutu přerušení řízení, nebo prodloužením lhůty pro vydání rozhodnutí, jak je tomu v případech podle věty druhé. Navrhujeme proto, aby byl místo institutu řízení o předběžné otázce zvolen některý z námi navrhovaných způsobů, kterým bude dosaženo účelu sledovaného navrhovatelem. 	Akceptováno.
Text upraven.	
MSP	7	K Čl. I bodu 82 - § 21a odst. 3
Podmínkou pro prodloužení doby platnosti přídělu má být mimo jiné skutečnost, že s držitelem přídělu nebylo dokončeno řízení o přestupku pro využívání rádiových kmitočtů v rozporu s vydaným oprávněním a nebyla mu uložena pokuta. Smyslem této podmínky je dle odůvodnění předpoklad, že subjekt, který ji splní, bude i nadále nakládat s přiděleným rádiovým spektrem v souladu se zákonem. Vzhledem k tomu, že pro splnění podmínky prodloužení přídělu musí být obě výše uvedená kritéria splněna kumulativně (spojka „a“), znamenalo by to, že v případě, že s držitelem přídělu bude řízení o přestupku sice ukončeno, ale nebude mu uložena pokuta, protože se například ukáže, že ke spáchání přestupku vůbec nedošlo, podmínka pro prodloužení platnosti přídělu nebude splněna. Doporučujeme proto tuto podmínku přeformulovat následovně:
„…a držitel přídělu rádiových kmitočtů nebyl během doby platnosti přídělu rádiových potrestán za spáchání přestupku pro využívání rádiových kmitočtů v rozporu s oprávněním k využívání rádiových kmitočtů v daném kmitočtovém…“	Akceptováno. 
Text upraven.	
MSP	8	K Čl. I bodu 105 - § 25 odst. 6
Dle odůvodnění má ustanovení jasně odlišovat situace, kdy bylo žadateli vyhověno částečně a kdy tedy není důvod příslušný poplatek vracet. Navrhovanému znění ustanovení lze však rozumět naopak tak, že pokud žadateli bude vyhověno jen částečně (tzn. ne v plném rozsahu) poplatek mu musí být vrácen. Doporučujeme proto buď upravit odůvodnění, nebo formulovat jinak navrhované znění, aby byl tento rozpor odstraněn.	Akceptováno.
Upraveno ve smyslu připomínky ČTÚ.
	
MSP	9	K Čl. I bodu 126 - § 34 odst. 1) 
Zřejmě vypadlo slovo „číslo“ za slovy „ponechat své“. Doporučujeme tuto chybu odstranit.	Akceptováno.
Text upraven. 	
MSP	10	K Čl. I bodu 135 - § 38 odst. 1)
Vzhledem k tomu, že v českém právním řádu není pojem „nezisková organizace“ definován, doporučujeme předkladateli, aby jej pro své účely vymezil. To ostatně směrnice č. 2018/1972/EU  (dále jen „Kodex“) předpokládá (bod recitálu č. 259). Možností je výčet některých „neziskových“ právních forem a jejich doplnění o materiální znak.  Například by takové ustanovení mohlo znít následovně: „xy) neziskovou organizací spolek, ústav, nadace nebo jiná právnická osoba, která podle svého zakladatelského právního jednání nerozděluje zisk mezi své členy a hospodárně jej využívá k (veřejně) prospěšnému účelu,“.	Vysvětleno.
Předkladatel se nakonec rozhodl nedefinovat pojem „nezisková organizace v textu zákona. Vysvětlení pojmu bylo přesunuto v relevantních případech do důvodové zprávy.
	
MSP	11	K Čl. I bodu 149  - § 40 odst. 7  
Výčet by neměl obsahovat lomítka. Navrhujeme proto, aby byla lomítka nahrazena spojkou „nebo“, nebo výčet jiným způsobem přeformulován.	Akceptováno.
Text upraven.	
MSP	12	K Čl. I bodu 194 – § 63
i	K ustanovení jako celku – Jednotlivé odstavce se obsahově týkají různých oblastí. Některé se vztahují na poskytování informací před uzavřením smlouvy, další upravují shrnutí smlouvy a jiné se vztahují k právům a povinnostem za trvání závazku, což může být složité pro orientaci v předpisu. Pro lepší přehlednost bychom tak doporučovali navrhovaný § 63 rozdělit, a to například na „předsmluvní informace“ (odst. 1 až 3 a 6), „poskytnutí smlouvy spotřebiteli“ (odst. 5), „sledování a kontrolu využívání služeb“ (odst. 7 a 8), samostatné ustanovení s obsahem odst. 4, „smlouvy uzavírané distančním způsobem“ (odst. 11), „pravomoc Úřadu“ (odst. 9) a „zakázaná ujednání“ (odst. 10).

ii	K poznámkám pod čarou – Dle čl. 57 odst. 5 Legislativních pravidel vlády nahrazuje-li se ustanovení právního předpisu obsahující odkaz na poznámku pod čarou jiným textem, který již odkaz na tuto poznámku neobsahuje, a poznámka pod čarou se má zrušit, uvede se její zrušení samostatně v závěru příslušného bodu novely. Doporučujeme tedy zrušit poznámky pod čarou č. 62 a 63 zjevně odkazující na starý občanský zákoník v souladu s předchozí větou.

iii	K nadpisu – Zvolené slovní spojení není z jazykového hlediska příliš vhodné. Doporučujeme proto zvolit nějaké lépe znějící spojení, například „Poskytování informací“ nebo „Informační povinnosti“. 

iv	K odst. 1 – V návětí doporučujeme vypustit slovo „následující“ a dvojtečku.

v	K odst. 1 písm. a) – Odkaz v poznámce pod čarou je příliš široký. Ustanovení § 1826, uvedené v poznámce pod čarou, je transpozicí směrnice o e-commerce č. 2000/31/ES a nikoli směrnice č. 2011/83/EU. Zákon o cenách podle našeho názoru směrnici č. 2011/83/EU rovněž netransponuje. Pro lepší orientaci subjektů této informační povinnosti doporučujeme toto transpoziční ustanovení zpřesnit odkazem na konkrétní ustanovení občanského zákoníku, která transponují čl. 5 a 6 směrnice č. 2011/83/EU, tedy § 1811 a 1820, přímo v textu zákona.

vi	K odst. 2 – Doporučujeme namísto spojení „jednoduchým a srozumitelným způsobem“ použít spojení „jasně a srozumitelně“, jak se slova „in a clear and comprehensible manner“ v českém právním řádu jinak běžně překládají (viz např. § 1811 odst. 1 OZ).

Dále doporučujeme odkázat na definici trvalého nosiče v českém právním řádu. V současné době jde o § 1819 občanského zákoníku („textová podoba“). Toto ustanovení však bude dotčeno připravovanou novelou (č.j. OVA 1170/19, § 563a). 

V ustanovení je dále ohledně způsobu zpřístupnění dokumentu s informacemi odkazováno na odstavec 1, který však toto neupravuje. Doporučujeme proto tento odkaz vypustit a specifikovat, jakým způsobem má být dokument s informacemi zpřístupněn.

vii	K odst. 5 – V úvodu ustanovení chybí stanovení časového okamžiku, k němuž má poskytovatel informační povinnost plnit. Doporučujeme jej zde proto uvést.
Z formálního hlediska není vhodné, aby ustanovení obsahovalo samostatný nečíslovaný odstavec. Doporučujeme tedy buď z textu na konci odst. 5 udělat v pořadí další odstavec č. 6 a zbylé odstavce přečíslovat, nebo ustanovení jiným způsobem přeformulovat.

viii	K odst. 5 písm. a) – Ustanovení je značně nepřehledné, doporučujeme jej proto zestručnit. Není nutné rozlišovat mezi poskytovatelem, který je fyzickou osobou, a poskytovatelem, který je právnickou osobou. Jménem se rozumí i název právnické osoby (§ 132 odst. 1 OZ). Rovněž pojem „sídlo“ lze použít i ve vztahu k fyzické osobě podnikající (§ 429 OZ). Informace o osobách oprávněných jednat za právnickou osobu je podle našeho názoru nadbytečná a může být vypuštěna. Doplnit naopak doporučujeme „kontaktní údaj“, kterým může být například emailová adresa nebo telefonní číslo. Slovo „reklamace“ pak doporučujeme nahradit slovem „stížnost“, které má širší obsah.

ix	K odst. 5 písm. d) – Slova „smluv uzavíraných na dálku“ doporučujeme nahradit slovy „smluv uzavíraných distančním způsobem“, jak je označuje občanský zákoník (oddíl 2 – § 1820 až 1851). Případně je možné toto upřesnění z textu vypustit, neboť samo o sobě nemá normativní povahu (pravidlo se na tyto smlouvy bude vztahovat i bez výslovné zmínky).

x	K poslední větě - Souhlas spotřebitele má být dle Kodexu podmínkou účinnosti smlouvy, nikoli její platnosti (the contract shall become effective…). Doporučujeme tedy slova „vstupuje v platnost“ nahradit slovy „nabývá účinnosti“. Kodex dále požaduje pouze potvrzení souhlasu, umožňuje tedy potvrzení i jiným způsobem než výslovně. Vzhledem k úplné harmonizaci tedy není vhodné, aby byl požadován výslovný souhlas, proto doporučujeme slovo „výslovně“ vypustit.

xi	K odst. 6 – Považujeme za nevhodné činit údaje uvedené v bodech 1 a 3 nedílnou součástí smlouvy. Shodné pravidlo, které je obsaženo v čl. 102 odst. 4 Kodexu, obsahuje také čl. 6 odst. 5 směrnice č. 2011/83/EU o právech spotřebitelů. Nyní je toto ustanovení transponováno v § 1822 OZ a je předmětem již zmíněné připravované novely občanského zákoníku (č.j. OVA 1170/19). Upozorňujeme, že smyslem předmětného pravidla (že se určité náležitosti stávají nedílnou součástí smlouvy) je vtáhnout do obsahu budoucího závazku určité náležitosti, bez ohledu na to, zda si je strany ujednaly (tzv. implicitní obsah smlouvy). Cílem je, aby budoucí závazek vznikl s obsahem, který vyplývá z předsmluvních informací. I v případě, že tyto náležitosti ve smlouvě uvedeny nebudou, bude se jimi závazek řídit. Tato technika není vhodná v případě, kdy se naopak vyžaduje, aby určité náležitosti byly ve smlouvě výslovně uvedeny – typicky údaje o smluvních stranách, číslo uživatele apod. Takovéto údaje nejsou obsahem závazku (nevymezují práva a povinnosti stran), ale údaji identifikujícími smluvní strany (vymezující subjekty závazku). Navrhovaná úprava vede k výkladu, že bez výslovné dohody smluvních stran např. nemůže účastník změnit své příjmení nebo poskytovatel svého jednatele. Požadujeme tedy ustanovení rozdělit a dle výše uvedeného upravit samostatně údaje, které jsou nedílnou součástí smlouvy, a to bez ohledu na to zda jsou v ní výslovně uvedeny nebo ne, a údaje, jež jsou ve smlouvě výslovně uvedeny, ale nejsou její nedílnou součástí (tzn. je možné je měnit i jednostranně), protože nezakládají práva a povinnosti.
 Tato připomínka je zásadní.

xii	K odst. 9 – V odůvodnění navrhovatel uvádí, že pravomoc Úřadu změnit smluvní podmínky (smlouvu nebo zveřejněný návrh smlouvy) se má uplatnit zejména v případech, kdy nejsou dodrženy požadavky navrhovaného § 63 odst. 1, tj. v případě, kdy smlouva neobsahuje některou z povinných obsahových náležitostí. Upozorňujeme, že podle navrhovaného znění odstavce 6 jsou nedílnou součástí smlouvy informace uvedené v odstavcích 1 až 3 a 5. Tedy i v případě, že tyto informace nebudou v samotném textu smlouvy uvedeny, bude se jimi obsah závazku řídit. Smluvní ujednání, která by byla v rozporu se zákonem, pak budou neplatná. Obsah závazku lze zásadně měnit jen dohodou stran. Není proto zřejmé, jak by mohlo dojít k jednostranné změně závazku na základě rozhodnutí Úřadu v případě, že nebyla možnost takovéto změny předem ujednána (viz i § 1752 OZ). Výše uvedená pravomoc Úřadu by dávala smysl jen ve vztahu k obchodním podmínkám poskytovatele, kde by mohla dobře působit do budoucnosti. Požadujeme tedy rozlišovat mezi konkrétní smlouvou uzavřenou s uživatelem a obchodními podmínkami, které poskytovatel standardně využívá při svých obchodech. Pravomoc Úřadu měnit obsah závazku pak požadujeme buď zcela vypustit, nebo modifikovat tak, aby se vztahovala jen na obchodní podmínky a jen s účinky do budoucnosti.
Tato připomínka je zásadní.

xiii	K odst. 10 – Doporučujeme toto ustanovení zařadit do § 63b, kam lépe systematicky náleží. Dále dáváme na zvážení, zda toto ustanovení neformulovat tak, aby takové podmínky a postupy zakazovalo s tím, že se k takovým ujednáním nepřihlíží (obdobně jako § 1815 OZ). 

xiv	K odst. 11 – Upozorňujeme, že spotřebitel nemá právo odstoupit od smlouvy v případě změny závazku. Směrnice č. 2011/83/EU upravuje odlišným způsobem rovněž poskytování předsmluvních informací a běh lhůty pro odstoupení od smlouvy. Požadujeme proto vysvětlit vztah navrhované právní úpravy k odkazované právní úpravě obsažené v občanském zákoníku (§ 1824 až 1828), potažmo ke směrnici č. 2011/83/EU, jejíž transpozici předmětná ustanovení představují a která je v režimu maximální harmonizace. 
Tato připomínka je zásadní.

Dále doporučujeme hovořit o listinné nebo elektronické „podobě“ (nikoli formě), neboť se jedná o jednotlivé podoby písemné formy.	
Neakceptováno.
Navržený text se drží Kodexu se zohledněním současné struktury zákona. Vzhledem k zajištění kontinuity a právní jistoty bude ponechán stávající text.

Akceptováno.
Bude upraveno.

Akceptováno.
Název § 63 byl změněn na „Informační povinnosti u smluv“.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text prozatímně na „trvalý nosič dat“ ve všech výskytech v zákoně. Předkladatel bude sledovat vývoj novely občanského zákoníku a podle jeho výsledku pojem případně upraví.

Neakceptováno.
Odstavec 2 odkazuje na odstavec 1 z hlediska druhu požadovaných informací a z hlediska vymezení povinných subjektů, nikoliv z hlediska způsobu zpřístupněných dokumentů. Pro větší srozumitelnost bylo ustanovení drobně přeformulováno. 

Akceptováno.
Text upraven.

Vysvětleno. 
Termín „reklamace“ je nutné ponechat, jedná se o zaužívanou formulaci, která nečiní v praxi problémy a pracuje se s ní v dalších ustanoveních zákona (např. § 64, §129).

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Ustanovení bylo rozděleno do 2 odstavců. Odstavec  6 určuje závaznost předsmluvních informacích o obsahu budoucího závazku a odst. 7 stanovuje údaje, které musí být ve smlouvě výslovně obsaženy .

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

Neakceptováno.
Dané ustanovení dává ČTÚ pravomoc rozhodnutím uložit poskytovateli, aby změnil smluvní podmínky (smlouvu, zveřejněný návrhu smlouvy) v případech, kdy jsou v rozporu s právními předpisy, zejména pro rozpor smluvních podmínek s požadavky kladenými na ně prvním odstavcem § 63, tj. v případě, kdy smlouva neobsahuje některou z povinných obsahových náležitostí nebo je s ní v rozporu. Smlouvu lze měnit zásadně na základě dohody smluvních stran s možností jednostranné změny smlouvy za splnění podmínek § 1752 NOZ (pozn. jednostranná změna obchodních podmínek se podle tohoto ustanovení připouští, vyplývá-li z povahy závazku již při jednání o uzavření smlouvy rozumná potřeba jejich pozdější změny v přiměřeném rozsahu). 
Z titulu veřejnoprávní ochrany slabší smluvní strany, dohledu nad dodržováním zákona a souladu smluvních podmínek se zákonem, tak podle tohoto ustanovení zákona dochází na základě uložení povinnosti ČTÚ ke změně smlouvy povinným. V tomto ohledu je tak zákon o elektronických komunikacích lex specialis k úpravě obsažené v § 1752 NOZ.
Nelze se ztotožnit s tím, že daná pravomoc ČTÚ by dávala smysl jen ve vztahu k obchodním podmínkám poskytovatele, které poskytovatel standardně využívá při svých obchodech, kde by mohla dobře působit do budoucnosti. Všeobecné obchodní podmínky jsou nedílnou součástí smlouvy (jsou-li připojeny k nabídce nebo jsou stranám známy - § 1751 NOZ). Dané ustanovení se vztahuje na celý obsah smlouvy (závazku), který je v rozporu s uvedenými ustanoveními zákona. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo změnilo připomínku na doporučující. 

Akceptováno.
Odstavec přesunut.

Vysvětleno.
Dané ustanovení není ani v rozporu se směrnicí č.  2011/83/EU, resp. je v souladu s jejím hlavním smyslem, kterým je poskytnutí ochrany spotřebitelů v situacích, kdy je to na místě. Jde de facto o zachování právní úpravy, která reagovala na špatnou praxi ze strany operátorů, kdy informace poskytované za použití prostředku komunikace na dálku nebyly dostačující a v řadě případů byly i matoucí. V praxi se ČTÚ totiž před zavedením dané právní úpravy setkával se situacemi, kdy smlouva byla uzavřena (měněna) distančním způsobem a smluvní informace byly spotřebitelům poskytovateli dodávány až po uplynutí 14denní lhůty pro odstoupení (počítáno ode dne uzavření smlouvy).  Specialita dané úpravy vůči občanskému zákoníku je toliko v odchylném určení (posunutí) počátku běhu lhůty pro odstoupení od smlouvy, ostatní relevantní pravidla vztahující se k odstoupení od smlouvy stanovená NOZ se uplatní. Toto ustanovení je vhodné zachovat z důvodů efektivního zajištění ochrany spotřebitele, když dané ustanovení je poskytovateli služeb akceptováno a mělo nepochybně pozitivní vliv na jejich obchodní praxi.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí..

Akceptováno.
Text upraven i na jiných místech zákona.	
MSP	13	K Čl. I bodu 195 – § 63b
i	K odst. 3 – Doporučujeme hovořit o výpovědní „době“ namísto „lhůty“. Zároveň nepovažujeme za přesnou a vhodnou formulaci „ před uplynutím účinnosti této smlouvy“, neboť smlouva může být účinná i nadále, právě pokud dojde k jejímu prodloužení. Doporučujeme proto tuto formulaci nahradit slovy „před prodloužením“.
ii	K odst. 5 – Z důvodové zprávy není zřejmý vztah možnosti jednostranných změn závazku podle navrhované úpravy a podle § 1752 OZ. Návrh patrně přináší odlišnou úpravu. Doporučujeme proto důvodovou zprávu v tomto ohledu doplnit. Z důvodu srozumitelnosti dále doporučujeme druhou větu obsahující výjimky formulovat negativně, např. pomocí slova „ledaže“.
iii	K odst. 7 – První větu doporučujeme z důvodu srozumitelnosti formulovat obratněji, např. „V případě, že má účastník právo ukončit závazek podle … před koncem ujednaného období, lze po něm požadovat pouze náhradu za dotované koncové zařízení, pokud si ho ponechá.“. Formulace „ do ukončení smlouvy“ v druhé větě není přesná, jednak se nejedná o ukončení smlouvy ale závazku, jednak předpokladem proto aplikaci zde uvedeného pravidla je, že závazek již bude ukončen. Doporučujeme proto namísto slov „do ukončení smlouvy“ použít slova „do konce původně ujednaného období“ nebo jinou obdobnou formulaci.	
Akceptováno.
Text upraven.

Částečně akceptováno.
Bude doplněna důvodová zpráva. Dle názoru předkladatele je navrhovaná úprava dostatečně srozumitelná.

Akceptováno.
Text upraven.
	
MSP	14	K Čl. I bodu 195 - § 63c 
i	K odst. 1 – Slova „a to s nezbytnými úpravami“ doporučujeme nahradit slovem „obdobně“, které v naší legislativní terminologii vyjadřuje to, že se ustanovení aplikují pouze v té míře, v jaké to odpovídá povaze daného předmětu.

ii	K odst. 2 – Ustanovení není formulováno z hlediska právní terminologie správně. Právní řád nezná pojem ukončení složky balíčku. Navrhujeme jej proto přeformulovat následujícím způsobem: „Pokud má spotřebitel podle přímo použitelného předpisu Evropské unie nebo jiného právního předpisu právo ukončit závazek ve vztahu ke kterékoli složce balíčku uvedené v odstavci 1 před koncem ujednaného období z důvodu vadného plnění nebo jiného porušení smlouvy, má právo ukončit závazek ve vztahu ke všem složkám balíčku.“

iii	K odst. 3 – Doporučujeme vypustit slovo „Případné“ pro nadbytečnost.	
Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.	
MSP	15	K Čl. I bodu 196 - § 64 odst. 2
Odstavec 5, na který je odkazováno, upravuje pouze právo uživatele požadovat vyúčtování i v jiné než elektronické formě, jedná se tedy toliko o výjimku z pravidla, že vyúčtování je poskytováno v elektronické formě, které však není nikde zakotveno. Doporučujeme proto slova „v podobě podle odstavce 5“ nahradit slovy „v elektronické podobě“. 	Akceptováno.
Text upraven.	
MSP	16	K Čl. I bodu 200 - § 64 odst. 8
Občanský soudní řád není zvláštním zákonem. Navrhujeme proto slovo „zvláštního“ vypustit.	Akceptováno.
Text upraven.	
MSP	17	K Čl. I bodu 209 - § 69b odst. 2 a 3
Pojem „obchodní podmínky“ je v českém právním řádu užíván ve smyslu smluvních podmínek, které upřesňují obsah smlouvy a jsou její součástí, a nikoli ve významu podmínek trhu, jak jej užívá navrhovatel. Doporučujeme proto slova „obchodních podmínek“ nahradit například slovy „tržních podmínek“.	Akceptováno.
Text upraven.	
MSP	18	K Čl. I bodu 216 - § 80 odst. 8
Dle odůvodnění je cílem, aby všechny podniky, bez ohledu na jejich velikost a obchodní model, mohly využívat propojení za rozumných podmínek a poskytovat tak spojení mezi koncovými body a přístup k internetu. Ustanovení však v tomto ohledu není zcela srozumitelné. Není patrné, z jakých uložených povinností by měly mít malé a střední podniky prospěch, když úkolem Úřadu je pouze zveřejnit pokyny a postupy nutné k získání přístupu a propojení. Doporučujeme proto ustanovení přeformulovat například následovně: 
„(8)Úřad uveřejní pokyny a postupy nutné k získání přístupu a propojení, které budou ve prospěch malých a středních podniků a operátorů s omezeným zeměpisným dosahem.“	Neakceptováno.
Textace odpovídá smyslu a účelu navrhované právní úpravy.	
MSP	19	K Čl. I bodu 224
Není zřejmé, kam přesně míří odkaz na poznámku pod čarou č. 33. Doporučujeme proto v poznámce pod čarou uvést konkrétní ustanovení občanského zákoníku. 	Akceptováno.
Poznámka pod čarou byla aktualizována.	
MSP	20	K Čl. I bodu 249  - § 104 odst. 3)
Nově vkládaná poslední věta tohoto ustanovení má zajistit, aby byl výkon činností spojených s provozováním veřejné komunikační sítě nebo poskytováním veřejně dostupné služby elektronických komunikací účinně strukturálně oddělen od výkonu kompetencí orgánu moci výkonné nebo orgánu územního samosprávného celku. Z důvodu srozumitelnosti proto doporučujeme slova „funkcí k umožnění výkonu“ nahradit slovy „výkonu pravomocí týkajících se“.	Akceptováno.
Text upraven.	
MSP	21	K Čl. X
Nově vkládaný bod 6. nenavazuje na návětí, které hovoří o povinné osobě. Z formulace „povinný orgán“ zároveň není zřejmé, o čí orgán se jedná. Z důvodu srozumitelnosti doporučujeme tedy v souladu s odůvodněním nahradit slova „povinný orgán“ slovy „orgán veřejné správy“.	Vysvětleno.
Zde jde o situaci, kdy v postavení povinné osoby může být i povinný orgán, který je definovaný v písmenu h).	
MSP	22	Nad rámec návrhu 
Dáváme na zvážení, zda nevyužít příležitosti ke změně § 8 odst. 5, který podle našeho názoru není vhodně formulován. Osobou oprávněnou jednat jménem právnické osoby bude sice zpravidla člen (členové) statutárního orgánu, ale i řada dalších osob, které se nacházejí v postavení zástupce, aniž by toto oprávnění muselo být současně spojeno s právem rozhodovat o záležitosti, které budou předmětem těchto právních jednáních (např. ad hoc plná moc). 
Na druhou stranu na chod právnické osoby mohou mít významný vliv i osoby, které nejsou oprávněny jednat jejím jménem, podílejí se však na vnitřní tvorbě její vůle. Může jít například o členy statutárního orgánu, kteří sami za právnickou osobu nejednají (nevýkonní členové) nebo o osoby zastávající jiné řídící či kontrolní funkce. 		Akceptováno ve smyslu připomínky.
Navrženo následující znění:
„(5) U právnické osoby musí podmínku bezúhonnosti podle odstavce 4 splňovat rovněž osoba oprávněná jednat jejím jménem. člen statutárního orgánu“.
	
SPČR	Připomínka č. 1
Správa radiového spektra
Nový regulační rámec přináší řadu nových pravidel do oblasti správy radiového spektra. V této oblasti posiluje harmonizační roli Sdružení BEREC. Je proto pochopitelné, že řada změn je s tím spojena. Některé navrhované úpravy však neplynou z Evropského kodexu – viz například dílčí připomínky níže. Navržených úprav tohoto typu je tam celá řada. Navrhované úpravy vedou k rozšíření pravomoci při udělování oprávnění k užívání radiového spektra a mohou potlačovat práva jeho uživatelů. Lze doporučit omezit se jen na takové změny, které mají původ v Evropském kodexu. 
Zásadní připomínka.	Neakceptováno. 
Nejedná se o čistě transpoziční předpis, návrh zákona vychází i z v minulosti připravované tzv. technické novely a poznatky z aplikační praxe. Předkladatel při zpracování návrhu vždy zvažoval potřebu vyváženosti mezi oprávněními regulátora a právy uživatelů zákona.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
SPČR	Připomínka č. 2 
Výstavba sítí
V rámci výstavby sítí lze přivítat zakotvení bezúplatného zřizování služebností na nemovitostech, kde je vlastníkem stát. Viz § 104 odst. 3 Návrhu. To může zásadním způsobem zlevnit a urychlit výstavbu nových sítí v obcích. Další prvkem je i stanovení maximální 6-ti měsíční lhůty pro vydání rozhodnutí na zřízení služebnosti, které se vydává v případě, kdy se operátor nemůže dohodnout s vlastníkem nemovitosti pro umístění telekomunikačního zařízení. 
Pokud jde o podporu výstavbu sítí a umisťování bezdrátových přístupových bodů s malým dosahem, v předloženém Návrhu podle našeho názoru chybí legislativní řešení k požadavku čl. 57 odst. 4 a odst. 5 Evropského kodexu:
„4. Členské státy v příslušných případech uplatňováním postupů přijatých v souladu se směrnicí 2014/61/EU zajistí, aby provozovatelé měli právo na přístup k veškeré fyzické infrastruktuře spravované celostátními, regionálními nebo místními veřejnými orgány, která je technicky způsobilá k tomu, aby mohla být hostitelem bezdrátového přístupového bodu s malým dosahem, nebo která je nezbytná pro připojení těchto přístupových bodů k páteřní síti, včetně městského mobiliáře, jako jsou sloupy veřejného osvětlení, značky a ukazatele, světelná signalizace, billboardy, zastávky autobusů a tramvají či stanice metra. Veřejné orgány vyhoví každé přiměřené žádosti o přístup za spravedlivých, přiměřených, transparentních a nediskriminačních podmínek, které jsou zveřejněny na jednotném informačním místě.“
„5. Aniž jsou dotčeny jakékoli obchodní dohody, nepodléhá zavedení bezdrátových přístupových bodů s malým dosahem žádným poplatkům nebo platbám přesahujícím správní poplatky v souladu s článkem.“
Zásadní připomínka.	Vysvětleno.
Článek 57 odst. 4 je obsažen v již nyní platném § 78.
Pro bezdrátové přístupové body s malým dosahem žádné jiné poplatky nebyly zavedeny.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
SPČR	Připomínka č. 1 k § 17 odst. 11 
Doplněny 2 nové důvody pro neudělení oprávnění k využívání rádiových kmitočtů: 
i) by neudělení oprávnění k využívání požadovaných kmitočtů vedlo k jejich neúčelnému využívání
j) by podmínky využívání požadovaných rádiových kmitočtů byly v rozporu s podmínkami v přídělu rádiových kmitočtů
Odůvodnění:
Tyto důvody nemají původ v nutnosti transponovat Evropský kodex. Podle důvodové zprávy má první důvod bránit udělování oprávnění těm držitelům, pokud by jejich požadavek na počet kmitočtů byl neúměrný předpokládanému využití nebo předpokládané službě el. komunikací, který by ve svém důsledku vedl pouze k bránění ostatním žadatelům v přístupu k rádiovým kmitočtům. Tento důvod neodůvodněně posiluje diskreční pravomoc ČTÚ rozhodovat o udělování rádiových kmitočtů a oslabuje podnikatele - žadatele o rádiové kmitočty. Právní úprava udělování kmitočtů přitom stojí na zásadě nárokovosti nevyužívaných kmitočtů. 	Neakceptováno. 
Nejedná se o čistě transpoziční předpis, návrh zákona vychází i v minulosti z připravované tzv. technické novely a poznatky z aplikační praxe. Předkladatel při zpracování návrhu vždy zvažoval potřebu vyváženosti mezi oprávněními regulátora a právy uživatelů zákona.

K argumentům SPČR vzneseným v rámci vypořádání předkladatel uvádí: 

Smyslem navržené úpravy není bránit využívání rádiových kmitočtů, ale možnost ČTÚ reagovat na případy, kdy je požadavek na počet kmitočtů neúměrný předpokládanému využití nebo předpokládané službě elektronických komunikací, který by ve svém důsledku vedl pouze k bránění ostatním žadatelům v přístupu k rádiovým kmitočtům.

Současně ČTÚ nemá možnost odebrat kmitočty, pokud nejsou účelně využívány – možnosti odnětí jsou explicitně vyjmenovány v § 19 odst. 4. Zde se hovoří pouze o porušení či nedodržení podmínek – právo využívat rádiové kmitočty ovšem není podmínka, ale právo. 

Aplikace § 19 odst. 4 písm. d) (nevyužívání rádiových kmitočtů po stanovenou dobu), se jeví jako velmi obtížná, zejména z hlediska prokázání takového nevyužívání, zejména v případě požadovaného celoplošného přidělení nebo přidělení pro větší síť. ČTÚ nemůže nepřetržitě na všech místech po stanovenou dobu 6 měsíců kontrolovat jednoho držitele v rámci takového rozsahu přidělení, a je tedy obtížné prokázat, že k došlo k naplnění podmínky, že kmitočty nejsou využívány nejméně 6 měsíců. 

Argument SPČR, že zejména ve vyšších pásmech nelze kmitočty využívat z ekonomických důvodů v rámci celého území není relevantní, protože tyto kmitočty jsou zpravidla využívány na základě přídělu rádiových kmitočtů nebo se nepřidělují celoplošně právě z toho důvodu, že jeden provozovatel není schopen je efektivně využívat na celém území.

K argumentu SPČR k § 17 odst. 1 písm. j) návrhu transpozice („jak bude ČTÚ dopředu vědět, že podmínky využívání kmitočtů budou v rozporu s přídělem?“): Aby mohl ČTÚ udělit individuální oprávnění v pásmu, kde byl udělen příděl rádiových kmitočtů, je nesporné, že takový příděl musí existovat. Je však zcela nezbytné, aby individuální oprávnění bylo v souladu s podmínkami a obsahem příslušného přídělu rádiových kmitočtů. Jako důvod pro neudělení individuálního oprávnění to však v současné době platný zákon výslovně neuvádí. 	
SPČR	Připomínka č. 2 k novému § 23b
Doplňuje se nové oprávnění ČTÚ stanovit další podmínky i v rozhodnutí o udělení, změně nebo prodloužení přídělu. Tato pravomoc nemá původ v Evropském kodexu. 	Neakceptováno. 
Nejedná se o čistě transpoziční předpis, návrh zákona vychází i v minulosti připravované tzv. technické novely a poznatky z aplikační praxe. Předkladatel při zpracování návrhu vždy zvažoval potřebu vyváženosti mezi oprávněními regulátora a právy uživatelů zákona.	
SPČR	Připomínka č. 3 k novému § 114 odst. 4: 
Rozšiřuje se pravomoc ČTÚ rozhodnout o přerušení nebo ukončení poskytování služby el. komunikací, pokud povinná osoba závažně nebo opakovaně porušuje povinnosti či podmínky a na výzvu nezjednala nápravu ve stanovené lhůtě.
Odůvodnění:
Toto rozšíření má svůj původ v čl. 30 odst. 5 Evropského kodexu, nicméně jde nad jeho rámec, neboť hovoří o obecném porušení povinností. Nevztahuje se specificky k porušení povinností dle všeobecného oprávnění, práv na užívání radiového spektra nebo číslovacích zdrojů nebo zvláštních povinností, jak je tomu v Evropské kodexu. 	Vysvětleno.
Nejde nad rámec Kodexu, je odkazováno na § 114 odst. 1, který tyto povinnosti specifikuje.
	
MŠMT	1	Obecně k materiálu:
Doporučujeme celkovou revizi materiálu z hlediska legislativně-technického. Předložený materiál vykazuje velké množství nedostatků s ohledem na Legislativní pravidla vlády. V některých případech je také uveden nesprávný odkaz na novelizovaná ustanovení a neshoduje se tak platné znění s navrhovanými změnami. Dále uvádíme pouze pár příkladů, zejména z počátečních novelizačních bodů.	Vysvětleno.
Materiál byl upraven na základě obdržených připomínek a prošel komplexní revizi.	
MŠMT	2	K Části první, Čl. I, úvodní věta: 
Doporučujeme zákony postupně seřadit podle čísel jednotlivých zákonů. A rovněž doporučujeme za text „311/2019 Sb.“ vložit čárku. Tuto úpravu je vhodné učinit i u všech ostatních novelizovaných zákonů v materiálu.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	3	K Části první, Čl. I, bod 8:
Doporučujeme slova „odstavec 5 zní“ nahradit slovy „se doplňuje odstavec 5, který zní“ a to s ohledem na skutečnost, že je doplňován nový odstavec 5.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	4	K Části první, Čl. I, bod 13:
Slova „věta pátá zní:“ doporučujeme nahradit slovy „se věta šestá nahrazuje větou“ a to v souladu s čl. 57 odst. 4 písm. b. Legislativních pravidel vlády.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	5	K Části první, Čl. I, bodu 16: 
Doporučujeme v novém § 10 odst. 1 písm. j) uvést závorku u poznámky pod čarou č. 7 horním indexem. Stejnou úpravu doporučujeme provést také např. u bodu 227. 	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	6	K Části první, Čl. I, bodu 22:
Dovolujeme si upozornit, že je navrženo nové znění § 14 odst. 2, přičemž v písmenu b) tohoto nového znění se slova „a územního rozsahu“ neobjevují. Z uvedeného důvodu doporučujeme slova „a § 14 odst. 2 písm. b)“ zrušit.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	7	K Části první, Čl. I, bodu 23:
Doporučujeme text „písm.“ nahradit slovem „písmeno“.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	8	K Části první, Čl. I, bodu 36:
Doporučujeme slova „doplňuje text“ nahradit slovy „vkládají slova“.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	9	K Části první, Čl. I, bodu 48:
Doporučujeme text „odst. 10“ nahradit textem „odst. 1 písm. d)“. Navrhovaná změna je v platném znění učiněna právě v odstavci 11 písmenu d) a nikoli v odstavci 10. Nicméně necháváme na zvážení předkladatele, kde má skutečně být změna provedena, a na základě toho poté upravit předložený návrh zákona, nebo platné znění.	Vysvětleno.
Jednalo se rozpor mezi bodovou novelou (ta byla v pořádku) a úplným zněním. Rozpor byl odstraněn. 	
MŠMT	10	K Části první, Čl. I, bodu 55:
Slova „slova „podle § 22 odst. 2 písm. f)“ se nahrazují slovy „podle § 22 odst. 2 písm. f)“ doporučujeme nahradit slovy „na konci textu odstavce se doplňují slova“.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	11	K Části první, Čl. I, bodu 66:
Text „písm. f)“ doporučujeme nahradit textem „písm. e)“.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	12	K Části první, Čl. I, bodu 71:
Upozorňujeme, že se předložený návrh zákona neshoduje s platným zněním. Zatímco v návrhu zákona jsou slova „odnětí přídělu“, tak v platném znění se užívají slova „omezení přídělu“. V důvodové zprávě se také píše o odnětí. Z uvedeného důvodu doporučujeme dát do souladu platné znění s návrhem zákona.	Akceptováno.
Úplné znění bylo upraveno ve smyslu připomínky ČTÚ.	
MŠMT	13	K Části první, Čl. I, bodu 72:
Doporučujeme slovo „text“, resp. „textem“ nahradit slovem „slova“, resp. „slovy“.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	14	K Části první, Čl. I, bodu 68:
Doporučujeme slova „za slovo „uděleny“ se vkládají“ nahradit slovy „na konci textu písmene se doplňují“.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	15	K Části první, Čl. I, bodu 79:
Za slovo „jako“ doporučujeme vložit slovo „odstavce“. Stejnou nebo obdobnou úpravu doporučujeme učinit také např. u bodů 98, 162.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	16	K Části první, Čl. I, bodu 86:
Doporučujeme slova „odst. 2 se na konci písmene g) doplňuje slova „a““ nahradit slovy „se na konci odstavce 2 tečka nahrazuje slovem „a““ a to v souladu s čl. 58 odst. 4 písm. b. Legislativních pravidel vlády.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	17	K Části první, Čl. I, bodu 96:
Doporučujeme za text „§ 22c odst. 1“ vložit text „písm. b)“.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	18	K Části první, Čl. I, bodu 99:
Dovolujeme si upozornit, že navrhovaná změna je v platném znění promítnuta v odstavci 1, nikoli odstavci 5. Dáváme tedy ke zvážení, kde má být daná změna provedena a dle toho upravit předloženou novelu, případně platné znění.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MŠMT	19	K Části první, Čl. I, bodu 104:
Slovo „vkládá“ doporučujeme nahradit slovem „doplňuje“.
20	K Části první, Čl. I, bodu 107:
Doporučujeme slovo „textu“ zrušit.

21	K Části první, Čl. I, bodu 126:
V novém znění § 34 odst. 1 doporučujeme za slovo „své“ vložit slovo „číslo“.

22	K Části první, Čl. I, bodu 153:
Za text „odst. 4“ doporučujeme vložit slova „písm. c) a d)“.

23	K Části první, Čl. I, bodu 169:
Doporučujeme slova „a 12“ zrušit. S ohledem na skutečnost, že v dalších novelizačních bodech dojde k přečíslování odstavců a v novém odstavci 12 také dochází ke změně, není možné provést tímto způsobem úpravu odstavce 12.

24	K Části první, Čl. I, bodu 183:
Doporučujeme slova „odst. 1 se doplňuje“ nahradit slovy „se na konci odstavce 1 tečka nahrazuje čárkou a doplňuje se“.

25	K Části první, Čl. I, bodu 194:
V poznámce pod čarou č. 78 doporučujeme slova „526/1990, o cenách, ve znění pozdějších předpisů Sb., ve znění pozdějších předpisů“ nahradit slovy „526/1990 Sb., o cenách, ve znění pozdějších předpisů“. Rovněž doporučujeme u zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů užívat jeho slovní citaci, tj. občanský zákoník.

26	K Části první, Čl. I, bodu 196:
Doporučujeme za slovo „komunikační“ vložit slovo „službu“.

27	K Části první, Čl. I, bodu 269:
Doporučujeme slova „písmene o) 3“ nahradit slovy „písmene o)“ a dále v nově vkládaném písmenu t) za slovo „žádosti“ vložit slovo „Sdružení“.

28	K Části první, Čl. I, bodu 272:
V § 115a odst. 5 doporučujeme za slova „orgánu veřejné“ vložit slovo „moci“.

29	K Části první, Čl. I, bodu 305:
Doporučujeme v novém znění odstavce 14 písmenu r) číslo „35“ nahradit číslem „5“.

30	K Části první, Čl. I, bodu 306:
Doporučujeme za slova „V § 118 se“ vložit slova „za odstavec 14“.

31	K Části třetí až desáté:
Doporučujeme v úvodních větách vypsat všechny novely a vypsat celé názvy zákonů.

32	K Části čtvrté, Čl. V, bodu 1:
Doporučujeme za slovo „předpisu29)“ doplnit uvozovky nahoře a tečku. A dále uvést slova „Poznámka pod čarou č. 29 zní:“.	Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.

Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.

Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.

Částečně akceptováno.
Upraveno ve smyslu připomínky MSP.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.

Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.

Akceptováno.
Text legislativního znění bude podroben revizi.	
MPSV	K bodu 96
S ohledem na změnu číslování odstavců v § 22 je nutné rovněž v § 22d odst. 3 nahradit odkaz na „§ 22 odst. 4“ odkazem na „§ 22 odst. 7“. 	Akceptováno.
Text upraven.	
MPSV	K bodu 137
Osobám se zvláštními sociálními potřebami (dále jen osoby se ZSP) má být dle § 38 odst. 3 umožněn výběr cen nebo cenových plánů. Osobu se ZSP vymezuje § 38 odst. 4 jako spotřebitele, který je zdravotně postiženou osobou (s odkazem na § 43 odst. 4) nebo osobou s nízkými příjmy. Ustanovení § 38 odst. 3 stanoví, že osoba se ZSP má prokazovat podnikateli poskytujícímu dané služby doklady podle § § 43 odst. 5; celý § 43 se však vztahuje pouze na osoby se zdravotním postižením, nikoli na celou skupinu osob se ZSP, tedy nespadají pod zde obsaženou úpravu něj osoby s nízkými příjmy. Přitom doklady, kterými se osoby se ZSP mají prokazovat (nařízením je stanoví vláda) upravuje § 38 odst. 8. Návrh v této části je tak nejednoznačný a je nutno jej upravit.
Tato připomínka je zásadní. 	Akceptováno.
Text upraven.	
MPSV	K bodu 139
Vymezení osob s nízkými příjmy v § 38 odst. 4 je nedostatečné. Není vymezen okruh příjmů, které mají být brány v potaz; není jasné, zda má jít o životní minimum jednotlivce; chybí odkaz na zákon o životním a existenčním minimu; pojem „čistý“ příjem je nevhodný. 
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MPSV	K bodu 140
Podle § 38 odst. 7 je osoba, které byla zvláštní cena přiznána, povinna informovat podnikatele poskytujícího službu podle odstavce 2 písm. a) nebo b), kterému byla uložena povinnost poskytovat zvláštní ceny, o všech skutečnostech, které mají vliv na podmínky pro poskytování zvláštní ceny. Chybí však lhůta, ve které má tato osoba uvedenou povinnost splnit. Navíc povinnost není spojena se sankcí. Navrhujeme upravit.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MPSV	K bodu 153
Ustanovení § 43 odst. 4 definuje zdravotně postižené osoby, a to nejen jako samotné osoby se zdravotním postižením ale i osoby o ně pečující (bez zdravotního postižení). Nad rámec návrhu dáváme ke zvážení změnu členění předpisu, neboť osoby uvedené v § 43 odst. 4 písm. d) a osoby uvedené v § 43 odst. 4 písm. c) „spotřebitel“, který o ni osobně pečuje“ jsou logicky spíše samostatnou skupinou osob se ZSP než podskupinou osob se zdravotním postižením. 	Neakceptováno.
Jde o definici pro účely poskytování univerzální služby.	
MPSV	K bodu 160
MPSV se ukládá spolupracovat při vyhodnocování vývoje úrovně cen univerzální služby. Mezi spolupracujícími orgány chybí Ministerstvo průmyslu a obchodu. Požadujeme doplnit; současně upravit § 105 – působnost Ministerstva. 
Tato připomínka je zásadní. 	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Upraveno v § 45.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MPSV	Obecně k pojmu osoba se zvláštními sociálními potřebami (ZSP)
Zavedený pojem osoba s ZSP (zahrnující osoby se zdravotním postižením a osoby s nízkými příjmy) není užíván jednotně, např. § 69b odst. 2 uvádí „nízkými příjmy nebo se ZSP“), osoby s nízkými příjmy jsou však dle § 38 odst. 4 vymezeny jako jedna skupina osob se ZSP. Doporučujeme vymezení osob věnovat pozornost a v kontextu připomínky k novelizačnímu bodu 153 zvážit změnu úpravy.  	Akceptováno.
Text v § 69b upraven.
	
MPSV	Připomínky k RIA
Část 7 Konzultace a zdroje dat (str. 88 a následující)
Nebyl doplněn seznam pracovních skupin (jak zmiňuje text kurzívou), proto je vhodné buď doplnit pracovní skupiny, nebo vypustit text kurzívou. Zpracovatel  - EEIP komunikoval také s MPSV, které není zmíněno. Doporučujeme upravit. 	Akceptováno.
Bude doplněno.	
MPSV	Doporučujeme jazykovou a legislativně technickou revizi textu. 
Např. v návrhu zákona v bodu 122 v § 32 odst. 2 doporučujeme nahradit v písm. d) slova „zvláštní podmínky“ slovy „zvláštních podmínek“ a v písm. e) slova „taxativní výčet závazků“ slovy „taxativního výčtu závazků“; v bodu 126 v § 34 odst. 1 doplnit ve třetím řádku za slovo „své“ slovo „číslo“; na str. 62 úplného znění v § 38 odst. 9 chybí interpunkční znaménko; na str. 188 úplného znění v § 7 odst. 7 zákona o integrovaném záchranném systému je nutno změnit „osoby se zdravotním postižením měli“ na „osoby se zdravotním postižením měly“; v RIA v citaci právních předpisů opakovaně chybí čárka za „Sb.“; není užita jednotná citace (u některých novelizovaných předpisů se uvádí „ve znění pozdějších předpisů“, ale ne vždy – viz např. stavební zákon).	Akceptováno
Bude podrobeno revizi.	
Asociace krajů	 I	Do Části první, Čl. I návrhu se za bod 75. vkládá nový bod 76, který zní:
„76.	V § 21 odst. 7 písm. b) se za slova „dobu zahájení využívání rádiových kmitočtů,“ vkládají slova:
„možnost jejich regionálního využití,“
Dosavadní body 76 až 339 se označují jako 77 až 340.“
K Čl. I
Navrhovaná úprava spočívá v doplnění demonstrativního výčtu skupiny hodnotících kritérií pro hodnocení žádostí o udělení práv k využívání rádiových kmitočtů, která může ČTÚ fakultativně dle okolností a potřeb využít v případě výběrového řízení formou hodnocení žádosti (tzv. „beauty contest“) o kritérium možnosti regionálního vysílání.
Jejím smyslem je zdůraznění významu umožnění regionálního vysílání, relevantního pro sítě elektronických komunikací sdělovacího charakteru (tj. zejména televizní vysílání), který v tomto kontextu logicky doplňuje dosavadní kritéria této skupiny týkající se využívání rádiových kmitočtů v závislosti na pokrytí území nebo obyvatelstva. Potřebnost úpravy se odvíjí od skutečnosti, že konkrétně v případě televizního vysílání byly doposud využívány takové technologie, které umožňovaly jeho regionalizaci v zásadě bez omezení, nicméně sítě typu DVB-T2 v pro ně určeném frekvenčním pásmu jsou optimalizovány primárně pro koncepci Single Frequency Network, v důsledku čehož je provozování regionálního vysílání pro perspektivní držitele přídělu obtížnější, a tedy méně atraktivní.
Možné zohlednění tohoto kritéria Úřadem v rámci hodnocení žádostí se tedy jeví být vhodným korektivem z hlediska veřejného zájmu na provozování regionálního vysílání.	Vysvětleno.
Z legislativního hlediska je třeba uvést, že doplnění, které je navrhováno do § 21 odst. 7, který určuje „kritéria hodnocení žádostí“ není příhodné. Možnost regionálního využití rádiového kmitočtu je faktem o způsobu využívání rádiového kmitočtu, a je možné jej v rámci stanovení podmínek výběrového řízení zohledňovat již nyní, nepředstavuje však způsob hodnocení žádosti o udělení rádiových kmitočtů. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
Asociace krajů	 II	Do Části první, Čl. II návrhu se za bod 3. vkládají nové body 4. – 9., které zní:
„4. 	Za účelem dokončení přechodu zemského digitálního televizního vysílání na standard DVB-T2/HEVC.265 (dále jen „standard DVB-T2“) a zachování možnosti regionálního vysílání v rámci celoplošného zemského digitálního televizního vysílání, udělí Český telekomunikační úřad (dále jen „Úřad“) dva příděly rádiových kmitočtů pro sestavení dvou celoplošných sítí elektronických komunikací pro šíření zemského digitálního televizního vysílání ve standardu DVB-T2 (dále jen „rozvojový příděl“). Rozvojový příděl Úřad udělí na žádost o udělení rozvojového přídělu podanou do 60 dnů ode dne nabytí účinnosti tohoto zákona držitelem přídělu rádiových kmitočtů pro šíření celoplošného zemského digitálního televizního vysílání, který byl dotčen ztrátou podílu na využití rádiového spektra v podobě ztráty kmitočtů v důsledku změny svého přídělu v souvislosti s přechodem na standard DVB-T2 podle čl. II. zákona č. 252/2017 Sb., kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů a zákon č. 483/1991 Sb., o České televizi, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „ztráta kmitočtů“). Úřad rozhodne o udělení rozvojového přídělu do 120 dnů ode dne účinnosti tohoto zákona podle pořadí žadatelů. Pořadí žadatelů podle předchozí věty Úřad určí podle výše rozsahu ztráty kmitočtů s dopady na technickou možnost regionálního vysílání v rámci celoplošného zemského digitálního televizního vysílání. Úřad stanoví dobu platnosti rozvojového přídělu do 31. 12. 2030.
5.	Při postupu podle bodu 4 a za účelem naplnění veřejné služby v oblasti televizního vysílání, Úřad vyhradí jeden rozvojový příděl provozovateli multiplexu veřejné služby.) Provozovatel multiplexu veřejné služby je oprávněn do 6 měsíců od udělení rozvojového přídělu požádat Úřad, aby mu umožnil využití rádiových kmitočtů rozvojového přídělu v rámci celoplošné sítě, která byla dotčena ztrátou kmitočtů.
6.	Držitel rozvojového přídělu do 6 měsíců od jeho udělení zajistí, aby každá jednotlivá síť vytvořená na základě rozvojového přídělu byla dostupná alespoň pro 95 % obyvatel České republiky počítaných podle údajů vyplývajících z posledního sčítání lidu) a současně, pokud to technické podmínky umožní, zajistí, aby taková celoplošná síť umožňovala i regionální vysílání v jejím rámci. Provozovatel multiplexu veřejné služby splní tuto povinnost do 12 měsíců od udělení rozvojového přídělu.
7.	Individuální oprávnění k využívání rádiových kmitočtů pro šíření zemského digitálního televizního vysílání prostřednictvím sítě rozvojového přídělu udělí Úřad na žádost držitele rozvojového přídělu tak, aby v souladu jeho s technickými možnostmi mohla být k šíření zemského digitálního televizního vysílání prostřednictvím rozvojového přídělu využita stávající stanoviště vysílačů celoplošných sítí ve standardu DVB-T2. 
8.	Pro udělení rozvojového přídělu podle bodu 4 se použije § 22 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, ve znění účinném ke dni nabytí účinnosti tohoto zákona; § 21 zákona se pro řízení podle bodu 4 nepoužije. 
9.	Nedojde-li k udělení rozvojového přídělu podle předchozích bodů, postupuje Úřad podle § 21 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, ve znění účinném ke dni nabytí účinnosti tohoto zákona.“
Odůvodnění
 I	Obecná část
Předkládá se pozměňovací návrh (dále jen „návrh“) k návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů, a o změně některých dalších zákonů.
Hlavním cílem návrhu je, a to především v souladu s předpoklady Strategie rozvoje zemského digitálního televizního vysílání schválené usnesením vlády ze dne 20. července 2016 č. 648 (dále jen „Strategie“), zachování stability zemského televizního vysílání, potažmo celé mediální oblasti, a zohlednění potřebné míry kompenzace vůči subjektům dotčeným nuceným přechodem zemského digitálního televizního vysílání (dále jen „DTT“) na standard DVB-T2/HEVC.265 (Digital Video Broadcasting – Terrestrial) tak, jak byl realizován materiálně předcházející novelou v podobě zákona č. 252/2017 Sb., kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 483/1991 Sb., o České televizi, ve znění pozdějších předpisů.
Návrh vychází z předpokladu, že v důsledku procesů vynucených státem nesmí dojít ke zhoršení pozice jednotlivých subjektů na trhu šíření DTT, neboť v opačném případě nelze z jejich strany vyloučit eventuální právní kroky vč. možné žaloby proti České republice stran ochrany investic. Návrh má zároveň předejít situaci, kdy by na základě proběhlého zásahu státu došlo k narušení poměrů na příslušném trhu šíření televizního vysílání a ovlivnění budoucího vývoje ve prospěch omezení soutěže a nepřiměřeného zvýhodnění alternativních platforem televizního vysílání. V případě, že by zásahem státu byl v budoucnu snížen podíl DTT na příslušném trhu, došlo by i k nežádoucímu efektu zvýšení nákladů obyvatelstva na příjem televizního vysílání. 
Návrh navrhuje doplnit mezi možná kritéria pro hodnocení žádostí o udělení práv k využívání rádiových kmitočtů podle § 21 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích též kritérium možnosti regionálního využití rádiových kmitočtů. Jde o doplnění demonstrativního výčtu, jehož využití je pro ČTÚ fakultativní. 
Návrh vychází dále z předpokladu, že je v souladu s veřejným zájmem, aby došlo co možná k největšímu využití dostupných kapacit pro DTT v rámci přiděleného vysílacího pásma, jelikož bezplatné zemské televizní vysílání představuje dominantní způsob příjmu televizního vysílání v České republice celkově. Televizní vysílání samotné má přitom jako informační zdroj stále nezanedbatelný význam pro většinu populace. Rozvoj DTT tak z povahy věci přináší ve svém důsledku pestřejší a dostupnější nabídku informací občanům, což má pozitivní dopad i z hlediska demokratických hodnot státu a ústavně garantovaných práv.
Zároveň lze očekávat, že zvýšený důraz na regionalizaci vysílání bude pozitivním přínosem pro hospodářský i kulturní život regionů i místních komunit. Na základě návrhu by měly být všechny nevyužité kmitočty zbývající v pásmu určeném pro televizní vysílání přiděleny tak, aby bylo zajištěno efektivní využívání spektra a jeho ochrana pro zajištění služeb DTT a jejich další rozvoj. Rozdělení těchto kmitočtů mezi jednotlivé, návrhem zákona předjímané, sítě bude provedeno podle jejich reálných potřeb, odpovídajících parametrům pokrytí obyvatel signálem v jednotlivých sítích a s přihlédnutím k zachování stávajících poměrů ve využití spektra v jednotlivých sítích.
Návrh nepředstavuje veřejnou podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, neboť jsou jeho prostřednictvím sledovány legitimní cíle tím, že podmíní proces výběru dotyčných podniků kvalitativními kritérii a zároveň platí, že stát může legitimně rozhodnout o tom, že nebude maximalizovat výnosy, jichž by jinak mohlo být dosaženo, aniž by toto spadalo do oblasti působnosti pravidel státní podpory, pokud je se všemi dotčenými hospodářskými subjekty zacházeno v souladu se zásadou zákazu diskriminace a pokud existuje neodmyslitelná souvislost mezi dosažením účelu regulace a vzdáním se příjmů (srovnej Sdělení Komise o pojmu státní podpora uvedeném v čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie C/2016/2946).
Návrh umožňuje dosáhnout toho, že v ČR bude i po uvolnění rádiových kmitočtů pásma 700 MHz zajištěna trvalá dostupnost široké volby nezpoplatněných televizních programů pro všechny skupiny obyvatel s možností regionalizace televizního vysílání.
Již původní plány procesu přechodu na DVB-T2 dle Strategie vycházely z nutnosti zajištění technologické transpozice (přechodu) celé platformy DTT s cílem zajistit „bezztrátovou substituci“ původního celoplošného vysílání (4 celoplošné sítě DVB-T), a dále vytvoření dostatečného prostoru pro dodatečné vysílání (2 nové rozvojové sítě DVB-T2) na období do roku 2030, zajišťující rozvoj DTT i efektivní využití disponibilních rádiových kmitočtů ve zbývajícím pásmu 470 – 694 MHz. Pouze tak je možné dosáhnout adekvátní kompenzace dotčených práv, vyvolaných nákladů i očekávaných přínosů a potencionálních ztrát pro televizní sektor s minimalizací zásahu do poměrů na trhu šíření zemského televizního vysílání a bez negativních dopadů na změnu pozice DTT na obecném trhu šíření televizního vysílání.
V podmínkách omezeného mediálního trhu České republiky je potřebné v souvislosti s přechodem na DVB-T2 vytvořit ekonomicky i provozně stabilní prostředí pro udržení a rozvoj regionálních vysílatelů. Současně je však nutné respektovat skutečnost, že standard DVB-T2 je zaměřen na rozsáhlé jednofrekvenční sítě, což není v souladu s potřebami regionálního vysílání.
i	Z hlediska veřejného zájmu je základním dlouhodobým cílem procesu rozvoje DTT (vč. přechodu na DVB-T2) zajištění udržitelného rozvoje DTT jako klíčové bezplatné televizní platformy volně dostupných televizních programů nejméně do roku 2030, a to nejméně ve stejném rozsahu jako v době před přechodem na DVB-T2, ovšem ve vyšší kvalitě, která odpovídá inovacím v televizních technologiích a obsahovému rozvoji televizního vysílání. Součástí tohoto zájmu je též: Zabezpečení podmínek pro ekonomicky dostupnou a spektrálně efektivní regionalizaci alespoň jedné z celoplošných sítí DVB-T2 na základě dlouhodobě reálných/proveditelných a udržitelných požadavků provozovatelů televizního vysílání (a samozřejmě v souladu s možnostmi mezinárodní koordinace kmitočtů).
ii	Zabezpečení podmínek pro udržitelný rozvoj regionálního televizního vysílání v kombinaci celoplošného vysílání v síti využívané ze strany České televize a na základě efektivního a koordinovaného využití zbývajících kmitočtů či dostupných regionálně členěných sítí platformy DTT.
Platforma DTT zaujímá v České republice klíčové postavení vzhledem k ostatním způsobům příjmu televizního vysílání. Tuto platformu, jedinou pro uživatele bezplatnou a v současnosti nejsilnější pro příjem televizního vysílání v České republice, užívají více než dvě třetiny domácností a téměř polovina domácností je na této platformě závislá coby na jediné možnosti příjmu televizního vysílání. Návrh tak má potenciální pozitivní dopady na znevýhodněné skupiny obyvatel, tj. zejména na osoby se zdravotním postižením či jinak znevýhodněné osoby (např. senioři).
Dlouhodobé zachování této vysílací platformy, zajištění jejího rozsahu a možností jejího dalšího rozvoje je tedy nepochybně ve veřejném zájmu.
K Čl. II
K bodu 4
Realizace první fáze přechodu na DVB-T2, tj. vytvoření čtyř celoplošných sítí v tomto standardu při současné změně původních přídělů rádiových kmitočtů, měla praktický dopad v podobě disproporční ztráty podílů na využití rádiového spektra některých jejich držitelů.
V souladu s účelem návrhu, tj. zejména: i) dokončení předjímaných kroků procesu přechodu zemského digitálního televizního vysílání na standard DVB-T2 podle Strategie, a ii) zachování možnosti regionálního vysílání v rámci celoplošného zemského digitálního televizního vysílání, udělí Úřad bezplatně dva příděly za účelem sestavení dvou celoplošných sítí elektronických komunikací pro šíření zemského digitálního televizního vysílání ve standardu DVB-T2, doplňující stávající čtyři sítě vzniklé v rámci přechodu na tento formát v jeho první fázi podle Strategie. Počet udělitelných přídělů rádiových kmitočtů vychází z omezení vycházejících z mezinárodní koordinace rádiových kmitočtů. Bezplatnost udělení přídělů rádiových kmitočtů je podmíněna jejich náhradovou povahou a vyvážená ročními poplatky za využívání rádiových kmitočtů v souladu s § 22 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích.
Český telekomunikační úřad na základě výše uvedeného udělí rozvojový příděl rádiových kmitočtů ve smyslu § 22 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, a to na žádost subjektu splňujícího podmínky návrhem stanovené, tj. takového subjektu, který utrpěl v důsledku změny svého přídělu v souvislosti s přechodem na standard DVB-T2 ztrátu podílu na využití rádiového spektra, a to v podobě ztráty kmitočtů s dopady na technickou možnost regionálního vysílání v rámci celoplošného zemského digitálního televizního vysílání. Oprávněný žadatel musí příslušnou žádost Českému telekomunikačnímu úřadu doručit ve lhůtě 60 dnů ode dne účinnosti návrhu zákona, jinak jeho právo zažádat o udělení přídělu tímto postupem zaniká.
Český telekomunikační úřad rozhodne o udělení rozvojového přídělu do 120 dnů ode dne účinnosti tohoto zákona podle pořadí žadatelů, přičemž pořadí žadatelů bude určeno výší rozsahů ztrát podílů žadatelů na technickou možnost regionálního vysílání v rámci celoplošného zemského digitálního televizního vysílání.
Český telekomunikační úřad stanoví dobu platnosti rozvojového přídělu do 31. 12. 2030, shodně s dobou platnosti přídělů změněných v rámci první fáze přechodu. To současně odpovídá požadavku na garanci provozování zemského digitálního televizního vysílání nejméně do roku 2030, v souladu s výkladem § 20 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích ve vztahu k potřebě zachování zemského digitálního televizního vysílání z pohledu veřejného zájmu a evropské harmonizace.
K bodu 5
Ustanovení upravuje vyhrazení dalších kmitočtů pro multiplex veřejné služby, a to za účelem jejich využití pro rozvoj vysílání České televize; na základě toho může být vysílání České televize provozováno prostřednictvím jedné či dvou sítí zemských vysílacích rádiových kmitočtů vyhrazených pro Českou televizi.
Mechanismus odpovídá stávající úpravě vyhrazení kmitočtů § 3 odst. 2 zákona č. 483/1991 Sb., o České televizi, dle kterého kmitočty Český telekomunikační úřad v součinnosti s Radou pro rozhlasové a televizní vysílání nejprve vyhradí, přičemž práva k vyhrazeným kmitočtům se udělují na žádost České televizi přídělem bez předchozího výběrového řízení podle zákona o elektronických komunikacích.
Česká televize jako provozovatel multiplexu veřejné služby je oprávněna do 6 měsíců od udělení přídělu požádat Český telekomunikační úřad, aby umožnil využití rádiových kmitočtů přídělu v rámci celoplošné sítě, která byla dotčena ztrátou kmitočtů.
K bodu 6
Stanoví se povinnost dostatečného pokrytí sítí vytvořenou na základě rozvojového přídělu, a to dle obdobného kritéria, které pro své účely obsahuje zákon o České televizi, tj. umožnění příjmu alespoň 95 % obyvatel České republiky počítaných podle údajů vyplývajících z posledního sčítání lidu.
V souladu se Strategií by měla tato síť poskytovat regionální vysílání, pokud to technické podmínky umožní. 
K bodu 7
Ustanovení určuje podmínky udělení individuálního oprávnění k využívání rádiových kmitočtů pro šíření zemského digitálního televizního vysílání prostřednictvím sítě sestavené na základě uděleného rozvojového přídělu Úřadem tak, aby bylo dosaženo co nejvyšší spektrální efektivity využití příslušných rádiových kmitočtů, zajištěn stejný rozsah pokrytí jako před přechodem zemského digitálního televizního vysílání na standard DVB-T2 a nejmenší možný negativní dopad na diváky. 
K bodu 8
Ustanovení konkretizuje aspekty procesního charakteru při udělování přídělu, přičemž v tomto ohledu nahrazuje postup dle § 21 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích.
K bodu 9
Toto ustanovení stanoví postup pro případ, kdy subjekt podle článku II bodu 4 návrhu ve lhůtě nepožádá o udělení rozvojového přídělu.	Vysvětleno.
Požadovaná úprava je v rozporu s probíhajícím procesem přechodu na DVB-T2, když představuje další formu kompenzace, tedy veřejné podpory, která však nebyla notifikována u Evropské komise tak, jako jsou notifikovány ostatní požadované kompenzace subjektů, které jsou přechodem, resp. změnou přidělených kmitočtů dotčeny. Jedná se tedy o diskriminační požadavek, který je selektivně orientován na konkrétní subjekt.

V rámci celoplošných vysílacích sítí byla pro účely regionálního vysílání určena již od počátku síť č. 4, která tak byla v rámci vysílání DVB-T využívána. Přechod na DVB-T2 by neměl tuto skutečnost změnit. Přidělením rádiových kmitočtů umožňujících vysílání v rámci celého území státu konkrétnímu subjektu s určením, že má být využito pro účely regionálního vysílání představuje nepřijatelný zásah a ovlivnění hospodářské soutěže na trhu šíření zemského televizního vysílání. 

Nelze vyhradit jeden rozvojový příděl provozovateli multiplexu veřejné služby, aniž by v zákoně o České televizi nebylo toto právo, resp. povinnost ČTÚ, pro takový účel kmitočty vyhradit, jednoznačně stanoveno. V současné době však nelze předpokládat, že by taková změna zákona o České televizi byla schválena. Jakékoliv další vyhrazení spektra pro veřejnoprávní vysílání současně otevře otázku oprávněného rozsahu veřejnoprávního vysílání a vyvolá v tomto smyslu i stížnosti provozovatelů komerčního vysílání. 

K bodu 6 je třeba uvést, že zde je z velké části popřen základní argumentační důvod daných přechodných ustanovení i samotné navrhované změny § 21 odst. 7 písm. b) ZEK, když základní deklarovaný cíl požadované změny ZEK, tedy „regionalizace“ je zde podmiňována existencí „technických podmínek“. Toto je zcela nepřijatelné – obecně platí, že pokud jsou kmitočty určeny pro regionální vysílání, musí takto také být využívány, subjektivní nebo neurčitě a obecně vymezené výjimky nemohou být dány.  

K bodu 7 pak lze uvézt, že rádiové kmitočty, které tvoří zbývající celoplošné kmitočtové vrstvy, jsou České republice vyhrazeny ve formě skupinových přidělení (allotmentů) a podmínky nebo technické parametry jejich využití na konkrétních stanovištích vysílačů vyplynou až z výsledků následné kmitočtové koordinace. Takové ustanovení bylo pouze využito v rámci diginovely ZEK, kdy však ČTÚ v rámci koordinačních jednání již znal stanoviště a technické parametry vysílačů DVB-T, pro které tak mohl vyjednat adekvátní náhradu. Současně je nutno upozornit, že zúžený rozsah disponibilního spektra v pásmu UHF prakticky vylučuje možnost koordinace stejných technických parametrů pro rádiové kmitočty všech allotmentů v příslušné oblasti, protože distribuce allotmentů v sousedních zemích není pro všechny kmitočtové vrstvy stejná.

Uvedený princip tak představuje jednoznačně hromadění spektra a tedy omezení či znemožnění jakýmkoliv jiným uživatelům, kromě držitelů rozvojových přídělů v přístupu k těmto kmitočtům a k možnosti participovat na trhu DTT, což je z hlediska obecných regulačních principů neakceptovatelné. Již samo vyhrazení spektra de facto konkrétním subjektům představuje hromadění spektra a vede k neodůvodněnému zvýhodnění těchto subjektů na trhu šíření DTT vysílání. Za situace, kdy žádný příslušný orgán veřejné správy do této doby nestanovil, jaká je požadovaná nebo potřebná kapacita pro šíření obsahu regionálního vysílání, je navržená změna zcela nepřiměřená.

K případné aktualizaci Strategie rozvoje zemského digitálního televizního vysílání bude probíhat jednání v rámci koordinační expertní skupiny, přičemž se zohlední zkušenosti získané v procesu přechodu na standard DVB-T2.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	Obecně:
 1	Je třeba konstatovat, že návrh zákona vykazuje tak závažné nedostatky legislativního zpracování, že to (ve spojení s naprostou nedostatečností zpracování důvodové zprávy) na řadě míst vede k nesrozumitelnosti navrhovaného řešení. Doporučujeme návrh zákona podrobit zásadní a komplexní legislativně technické korektuře a posouzení textu navrhovaných ustanovení z hlediska jejich jednoznačnosti a srozumitelnosti.

 2	Současně požadujeme přepracovat obecnou i zvláštní část důvodové zprávy k návrhu zákona tak, aby skutečně odůvodňovala právní úpravu navrhovanou v jednotlivých ustanoveních (viz čl. 9 odst. 4 Legislativních pravidel vlády). Zejména část věnovaná vyčíslení předpokládaných finančních dopadů je značně podhodnocena, neboť navržené změny v oblasti tísňové komunikace jsou spojeny s náklady v řádech desítek milionů, přičemž důvodová zpráva o těchto nákladech mlčí. Lze také polemizovat s tím, 
že navržené změny v této oblasti nebudou mít dopad na bezpečnost státu. 

 3	V návaznosti na výše uvedenou připomínku upozorňujeme, že v návaznosti 
na navrhovanou právní úpravu vzniknou Ministerstvu vnitra nové náklady. Tyto náklady vzniknou v souvislosti s tísňovou komunikací realizovanou operačními a informačními středisky Hasičského záchranného sboru České republiky a s realizací systému veřejné výstrahy ve smyslu navrhovaného § 33b zákona o elektronických komunikacích. V současné době není možné vyčíslit tyto nové náklady přesně, nicméně podle kvalifikovaných odhadů budou představovat řádově desítky milionů korun ročně. Jenom realizace nezbytných úprav v telefonních centrech tísňového volání 112 (dále jen 
„TCTV 112“), navýšení provozních výdajů a náklady na odeslané textové zprávy 
(tzv. SMS) z TCTV 112 budou podle odhadů představovat částku okolo 20 000 000 Kč (viz tabulka).

	Bez DPH	S DPH	
Realizace úprav v TCTV 112	14 721 200,00 Kč	17 812 652,00 Kč	
Navýšení provozní výdajů	2 300 000,00 Kč	2 783 000,00 Kč	
Náklady na odeslané SMS z TCTV 112	223 140,50 Kč	270 000,00 Kč	
CELKEM	17 244 340,50 Kč	20 865 652,00 Kč	

Se systémem veřejné výstrahy lze předpokládat nové náklady rovněž v řádu milionů korun ročně. Požadujeme, aby předkladatel tyto náklady zohlednil a uvedl zdroj jejich případného krytí.
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.	
Vysvětleno.
Materiál byl upraven na základě obdržených připomínek a prošel komplexní revizí z legislativně technického hlediska. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

Akceptováno.
Důvodová zpráva byla upravena a doplněny finanční dopady podle návrhu MV.

Akceptováno.
Důvodová zpráva byla upravena a doplněny finanční dopady podle návrhu MV.			
MV	K čl. I bodům 3 a 124 – k § 2 odst. 4 a § 33 odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
1	Navrhujeme definice obsažené v navrženém § 33 odst. 2 přesunout do definičního ustanovení, kterým je § 2 daného zákona. Místo původně navrhovaného pojmu „pracoviště pro příjem tísňové komunikace“ žádáme o zavedení pojmu „centrum tísňové komunikace“, a to s ohledem na existenci tohoto pojmu ve směrnici 
o evropském kodexu pro elektronické komunikace (srov. čl. 2 bod 36) a jeho snadnější aplikaci v textu.
Definici také požadujeme upravit tak, aby centrem tísňové komunikace nebylo pouze fyzické místo, kde je přijata tísňová komunikace jako první. Pracovišti pro příjem tísňové komunikace jsou všechna operační střediska základních složek integrovaného záchranného systému obsluhující tísňová čísla. V praxi často dochází k přepojení, dnes tedy jen tísňového hovoru, na příslušné operační středisko, které však nepřestává být pracovištěm pro příjem tísňové komunikace. 
I když chápeme význam znění tohoto textu v návaznosti na povinnost podnikatelů podle § 33 odst. 1 poskytovat aktuální osobní a identifikační údaje všech svých účastníků pro lokalizaci, popřípadě identifikaci účastníka tísňové komunikace při komunikaci na tísňová čísla, jedná se o jedinou definici pracoviště pro příjem tísňové komunikace v tomto zákoně, která pak není zcela správná. Podle našeho názoru upřesnění způsobu předávání osobních údajů a identifikačních údajů o účastnících sloužících pro k lokalizaci či identifikaci účastníka tísňové komunikace, jakožto lokalizačních údajů podle § 91 zákona, pracovištím pro příjem tísňové komunikace, určí prováděcí právní předpis, jak je ostatně stanoveno v § 33 odst. 9. V něm pak bude definováno, že tyto údaje jsou zpřístupněny pracovišti pro příjem tísňové komunikace, kde je jako první přijata tísňová komunikace.
	V § 2 odst. 4 by tak mohla být doplněna nová písmena i) a j) ve znění:
„i) centrem tísňové komunikace fyzické místo, kde je přijata tísňová komunikace,
j) nejvhodnějším centrem tísňové komunikace předem určené centrum tísňové
komunikace, které má vyřizovat tísňovou komunikaci z určité oblasti nebo tísňovou
komunikaci určitého typu.“.
2	V návaznosti na uvedené také požadujeme v § 2 odst. 4 písm. f) slova „pracovištěm pro příjem“ nahradit slovem „centrem“.
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.  	Částečně akceptováno.
Pojem pracoviště pro příjem tísňové komunikace byl nahrazen pojmem „centrum tísňové komunikace“ a stejně tak bude využíváno „nejvhodnější centrum tísňové komunikace. Definice byly přesunuty do § 2. 
Obsah pojmu centrum tísňové komunikace byl zachován v souladu s Kodexem.  

Bude doplněno přechodné ustanovení, ve smyslu, že tam, kde zvláštní právní předpisy používají pojem pracoviště pro příjem tísňového volaní, rozumí se tím „centrum tísňové komunikace“ (viz obdobná připomínka k čl. II – k přechodným ustanovením).

Definice centra tísňové komunikace je v souladu s Kodexem, přičemž v případě přesměrování komunikace je prvním centrem to, na které byla komunikace přesměrována.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

Akceptováno.
Text upraven.
	
MV	K čl. I bodu 3 – k § 2 odst. 4 písm. g) zákona č. 127/2005 Sb.:
Požadujeme slova „služba, která poskytuje bezprostřední a rychlou pomoc 
v situacích, kdy je zejména přímo ohrožen život, zdraví nebo bezpečnost jednotlivce nebo veřejnosti, nebo je přímo ohrožen soukromý nebo veřejný majetek nebo životní prostředí“ nahradit slovy „složka integrovaného záchranného systému“.
Složitou definici převzatou ze čl. 2 odst. 39 směrnice o evropském kodexu pro elektronické komunikace navrhujeme v prostředí České republiky nahradit pojmem „složka integrovaného záchranného systému“ zavedeným v právním řádu. Na základě § 4 zákona 
č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému a o změně některých zákonů, 
ve znění pozdějších předpisů, lze dovodit, že právě tyto složky jsou tísňovými službami 
ve smyslu předloženého návrhu zákona.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 8 – k § 6 odst. 5 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Podle navrhovaného ustanovení Český telekomunikační úřad v rámci správy spektra, pro které byly harmonizovány technické podmínky, zajistí předvídatelnost regulačních opatření pro držitele práv po dobu nejméně 20 let.
	Jakkoliv vnímáme transpoziční charakter navrhovaného ustanovení, máme za to, 
že v navržené podobě je obtížně aplikovatelné (vynutitelné). Z navrženého ustanovení není patrné, jak konkrétně má Český telekomunikační úřad postupovat, aby zajistil předvídatelnost regulačních opatření, respektive jaké záruky bude mít adresát takových opatření. Aby mělo dané ustanovení nějaký význam, bylo by podle našeho názoru žádoucí, aby stanovilo například omezení pro změnu regulačních opatření, podmínky pro vydání nových regulačních opatření apod. 
	Samotný pojem „předvídatelnost regulačních opatření“ je totiž značně neurčitý a lze argumentovat i tím, že předvídatelnost práva je obecným principem. I proto se jeví navržené ustanovení bez jeho konkretizace jako pouhá proklamace bez zásadního významu.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Vysvětleno. 	
V obecné rovině lze konstatovat, že se jedná o rozvedení principu „předvídatelnosti práva“, jak uvádí MV, nicméně je konkretizován časový horizont, ke kterému se má výhled při regulaci ubírat. V rámci spravedlivé rovnováhy, kdy na jedné straně je třeba chránit nezbytné investice do budování infrastruktury využívající rádiové spektrum, je na straně druhé třeba vnímat, že rádiové spektrum je omezený přírodní zdroj, který je nezbytné využívat efektivně. Předmětných 20 let pak souvisí s dobou platnosti přídělu, který se ukládá na 15 let s možností prodloužení o dalších 5 let (§ 21a).

Dále byl text upraven na základě připomínky ÚOHS.

(5) Úřad v rámci správy spektra, pro které byly harmonizovány technické podmínky, zajistí předvídatelnost regulačních opatření pro držitele práv po dobu nejméně 20 let s ohledem na podmínky investování do infrastruktury, která je závislá na využívání rádiového spektra.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo po vysvětlení změnilo svou připomínku na doporučující.	
	K čl. I bodu 14 – k § 8 odst. 8 zákona č. 127/2005 Sb.:
 1	Upozorňujeme, že v § 8 odst. 2 se stanoví, že oprávnění k podnikání vzniká dnem doručení oznámení podnikání, následně se však v § 8 odst. 8 užívá spojení „neúplné podání“, nikoliv „neúplné oznámení“. Ustanovení je nutno vzájemně provázat, aby na sebe navazovala.
 2	Ustanovení § 8 odst. 8 je podle našeho názoru v rozporu s § 14 odst. 1. Podle prvně uvedeného ustanovení oprávnění k podnikání vzniká i v případě neúplného podání, pokud je z něj patrné, kdo jej podal a jaká činnost bude předmětem podnikání. 
V případě neúplného podání Úřad oznamovatele vyzve k doplnění podání o chybějící náležitosti, a to ve lhůtě podle § 14 odst. 1. Podle § 14 odst. 1 je však důsledkem marného uplynutí lhůty uvedené ve výzvě k odstranění nedostatků oznámení nevydání osvědčení a sdělení této skutečnosti dotčené osobě (aniž by však bylo stanoveno, jaké důsledky má takový postup ve vztahu k podnikatelskému oprávnění).
 3	Celá konstrukce oznamování podnikání by proto měla být podle našeho názoru dopracována, respektive přepracována tak, aby zákon jednoznačně upravoval případy, kdy oprávnění vzniká ze zákona, a jaký je postup v případě, kdy nejsou splněny podmínky pro vznik oprávnění. Inspirovat se lze například ohlašováním živností podle živnostenského zákona, kdy oprávnění vzniká na základě ohlášení, nicméně v případě, kdy ohlášení nesplňuje minimální požadavky, dochází k vydání deklaratorního rozhodnutí o tom, že oprávnění na základě oznámení nevzniklo. Rovněž je třeba vyjasnit, jakým způsobem budou od oznamovatele získávány další potřebné údaje, které v oznámení neuvede, a jak bude jejich získání vynutitelné.
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.     	Částečně akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky ČTÚ.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 16 – k § 10 odst. 1 písm. d) zákona č. 127/2005 Sb.:
	Požadujeme předmětné písmeno z návrhu odstranit. Není jasné, jaké podmínky týkající se varování obyvatelstva hodlá Český telekomunikační úřad stanovovat. Nelze 
s určitostí vyvodit, zda se jedná o podmínky upravující plnění povinnosti podle § 33b, nebo 
o jiné podmínky. Náležitosti týkající se varování obyvatelstva nejsou přitom v jeho kompetenci.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Neakceptováno.
Text vyplývá z Přílohy I písm. A) bodu 5 Kodexu. I z textace v návrhu zákona jde pouze o možnost pro ČTÚ stanovit, nikoli povinnost. Doplněna podmínka, že v případě potřeby stanovení toto ČTÚ stanoví ve spolupráci s MV.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 16 – k § 10 odst. 1 písm. e) zákona č. 127/2005 Sb.:
Navrhujeme slova „během velkých katastrof nebo mimořádných vnitrostátních situací“ nahradit slovy a odkazem na poznámku pod čarou „za krizové situace x) nebo válečného stavu
__________________________
x) Zákon č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a o změně některých zákonů (krizový zákon), 
ve znění pozdějších předpisů.“.
Navrhované znění pracuje s pojmy, které nejsou v rámci právních předpisů nijak definovány, a tudíž není jednoznačně stanoveno, o které události se přesně jedná. 
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 27 – k § 14 odst. 1 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Upozorňujeme, že vydání osvědčení v podobě „automatické odpovědi“ na předložené oznámení představuje způsob vydání osvědčení, který současný právní řád nezná, přičemž navržená úprava se nám jeví jako nedostatečná. Navrhujeme proto upřesnit navrženou úpravu alespoň takto: „Bylo-li oznámení podle § 13 odst. 1 podáno elektronicky, Úřad může vydat osvědčení elektronicky pomocí systému automatizovaného zpracování dat; v takovém případě osvědčení musí obsahovat kvalifikovanou elektronickou pečeť.“
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Částečně akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky ČTÚ – věta hovořící o „automatické odpovědi“ byla odstraněna. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 32 – k § 15 odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Návrh zákona předpokládá uzavření veřejnoprávní smlouvy za účelem zajištění koordinace rádiových kmitočtů a pásem. Neobsahuje však podrobnější úpravu. Je třeba především stanovit, kdo může být stranou takové veřejnoprávní smlouvy a co může být jejím obsahem (jaká práva a povinnosti může upravovat).
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 40 – k § 16 odst. 11 zákona č. 127/2005 Sb.:
	V návaznosti na naši zásadní připomínku nad rámec navržené novelizace zákona 
o elektronických komunikacích požadujeme za větu první doplnit větu:
„Úřad provádí přezkum plánu rádiového spektra také na základě žádosti orgánů uvedených 
v § 15 odst. 5 tohoto zákona.“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 57 – k § 18 odst. 6 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Druhou větu, která míří na situace, kdy nelze dodržet lhůtu pro vydání rozhodnutí z důvodu, že je vyžadována součinnost žadatele, požadujeme vypustit. Máme za to, 
že k takové právní úpravě není relevantní důvod, neboť již z § 71 odst. 4 správního řádu vyplývá, že nedodržení lhůt se nemůže dovolávat účastník, který je způsobil. Formální překročení zákonné lhůty pro vydání rozhodnutí z důvodu potřeby vyžadovat součinnost od žadatele bez naplnění materiální podstaty nečinnosti v podobě nedůvodných průtahů proto nemůže být kladeno k tíži správního orgánu ani podle stávající právní úpravy.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Vysvětleno.
Smyslem navržené úpravy primárně není zamezení průtahů v řízení a s nimi souvisejících požadavků na náhradu nemajetkové újmy, ale aby k prodloužení lhůty docházelo ze zákona, nikoli aby byl ČTÚ (správní orgán prvního stupně) nucen žádat správní orgán druhého stupně (předsedu Rady ČTÚ) o souhlas s prodloužením lhůty na vyřízení žádosti. Účelem navržené změny je tedy rovněž snížit neúměrné administrativní zatížení správního orgánu prvního i druhého stupně. Jedná se typicky o situace, kdy není rádiový kmitočet, o který žadatel žádá, zkoordinován. Nejedná se o nečinnost na straně žadatele, když tento musí čekat, než dojde ke koordinaci jím požadovaných rádiových kmitočtů v případech, kdy žádal o kmitočty, které ještě nebyly zkoordinovány. Nejde tedy o případ, kdy by lhůta pro vydání rozhodnutí byla zmeškána pouze z důvodů na straně účastníka řízení.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 62 – k § 19 odst. 3 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Navrhujeme v ustanovení zohlednit změny učiněné prostřednictvím novelizačního bodu 61 v odstavci 1, tj. v § 19 odst. 3 větu druhou uvést ve znění: „Pokud tomu nebrání skutečnosti uvedené v odstavci 1 písm. a) až c) a f) nebo pokud nejsou dány důvody pro neudělení oprávnění k využívání rádiových kmitočtů podle § 17 odst. 11, Úřad dobu platnosti prodlouží za podmínek podle § 18 odst. 3.“.
	Námi navržená úprava odpovídá i nově vloženému písm. g) v § 19 v odstavci 4. Může-li být výsledek kmitočtové koordinace důvodem pro odnětí individuálního oprávnění, měl by být i důvodem pro neprodloužení oprávnění.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.
	
MV	K čl. I bodu 82 – k § 21a zákona č. 127/2005 Sb.:
	V § 21a odst. 3 požadujeme upřesnit formulaci ve vztahu k podmínce týkající se spáchaného přestupku. Není zřejmé, jaký význam má formulace „během platnosti přídělu rádiových kmitočtů nebylo dokončeno řízení o přestupku“, když zároveň v další části zákon vyžaduje uložení pokuty (tu samozřejmě nelze uložit bez dokončení řízení). Navrhujeme proto zjednodušit podmínku tak, aby vyjadřovala, že držitel přídělu rádiových kmitočtů nebyl během doby platnosti přídělu rádiových kmitočtů pravomocně uznán vinným ze spáchání přestupku podle … (s doplněním odkazu na příslušnou skutkovou podstatu přestupku). 
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 1 zákona č. 127/2005 Sb.:
1	Za účelem zpřehlednění textu v § 33 odst. 1 větě první žádáme, aby byla za slova „tísňové komunikace“ vložena slova „na tísňová čísla“ a slova „prostřednictvím tísňových čísel“ byla zrušena.
2	Větu třetí pak požadujeme také reformulovat, aby bylo možné kromě explicitně vyjmenovaných čísel do kategorie tísňových čísel zahrnout také možnost určení těchto čísel v číslovacím plánu, zejména pak z důvodu existence tísňového čísla 152, které je přiděleno Generálnímu ředitelství Hasičského záchranného sboru České republiky, nezveřejňuje se v telefonních seznamech a slouží pro testování tísňové komunikace. Toto testování je pro funkčnost a rozvoj systémů tísňové komunikace nezbytné a je nutno zajistit, že k tomuto číslu zajistí všichni podnikatelé přístup a při komunikaci na toto číslo zpřístupní veškeré související lokalizační a identifikační údaje. Navrhujeme tedy větu třetí uvést ve znění: „Tísňovými čísly jsou jednotné evropské tísňové číslo 112, národní tísňová čísla 150, 155, 158 a čísla stanovená 
v číslovacím plánu.“.
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.   	
Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno ve smyslu připomínky.
Zůstane zachováno tak, jak je tomu v současnosti, tedy odkazem na číslovací plán s výjimkou na číslo 156, které z povahy věci není tísňovým číslem.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Požadujeme odstavec 2 uvést ve znění:
„(2) Podnikatel uvedený v odstavci 1 poskytující služby v pevné veřejné komunikační síti je povinen poskytovat bezodkladně a bezplatně podnikateli zajišťujícímu připojení centra tísňové komunikace k veřejné pevné komunikační síti aktuální osobní údaje všech svých účastníků, kteří jsou fyzickými osobami, a identifikační údaje všech svých účastníků, kteří jsou právnickými osobami, pro lokalizaci, popřípadě identifikaci účastníka tísňové komunikace. Tyto údaje je poskytující podnikatel povinen aktualizovat průběžně, nejméně však jednou za 14 dnů.“.
Námi navrhovaná změna souvisí s přesunutím definic pojmů do § 2 a jejich úpravou. Dále zastáváme názor, že povinnost poskytovat údaje do databáze se musí vztahovat pouze na podnikatele v pevných sítích, neboť podnikatelé v mobilní síti tyto údaje nemají 
k dispozici. Pro plnění povinnosti je rozhodné určení podnikatele, který k pevné komunikační síti připojuje samotné centrum tísňové komunikace. Subjekt, který toto centrum provozuje, může pro svoje komunikační služby využívat služby mnoha jiných podnikatelů. Jestliže již v odstavci 1je definováno, že tísňová komunikace probíhá prostřednictvím tísňových čísel, navrhujeme toto upřesnění u účastníka tísňové komunikace vypustit pro zjednodušení textu.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 3 a 4 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Požadujeme v ustanoveních zohlednit, že pojem „pracoviště pro příjem“ jsme navrhli nahradit slovem „centrum“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.
	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 5 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Požadujeme ustanovení upravit tak, aby povinnosti v něm obsažené byly vztaženy pouze na podnikatele v mobilních sítích, neboť podnikatelé v pevných sítích svou povinnost plní způsobem stanoveným v odstavci 2 téhož ustanovení.
	Navrhujeme odstavec 5 formulovat následovně:
„(5) Podnikatel uvedený v odstavci 1 poskytující služby v mobilní veřejné komunikační síti je povinen pro každou tísňovou komunikaci bezodkladně a bezplatně zpřístupnit centru tísňové komunikace lokalizační údaje (§ 91) a jiné údaje, které umožňují lokalizaci a identifikaci účastníka tísňové komunikace, včetně údajů generovaných telekomunikačním koncovým zařízením. Pokud jsou v souvislosti s tísňovou komunikací telekomunikačním koncovým zařízením, z něhož je komunikace uskutečněna, automaticky vytvářeny a centru tísňové komunikace odesílány informace obsahující údaje o tom, kde se účastník tísňové komunikace nachází, není k tomu třeba souhlasu osoby, jíž se údaje týkají.“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 6 zákona č. 127/2005 Sb.:
1	Směrnice, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace, v čl. 109 odst. 7 stanoví, že informace musí být zpřístupněny způsobem zohledňujícím různé druhy zdravotních postižení. Tento princip je nutno dodržet, proto navrhujeme slova „a to bez ohledu na druh zdravotního postižení“ nahradit slovy „s ohledem na různé druhy zdravotního postižení“.
2	Ve větě první požadujeme za slova „zajišťujících dostupnost“ vložit slova, jakož
 i o automatickém vytváření a odesílání informací obsahujících údaje o tom, kde se účastník tísňové komunikace nachází,“. Navrhovaný § 33 odst. 5 uvádí ve větě druhé, že není třeba souhlas s poskytnutím lokalizačních údajů. To jistě obvykle není ani podle tzv. nařízení GDPR [srov. čl. 6 odst. 1 písm. d) nařízení 2016/679], přesto je vyloučení nutnosti souhlasu užitečné například v situacích ohrožení veřejného pořádku, tj. pokud není závažně ohroženo zdraví osoby. Protože není zřejmé, kdo by tuto povinnost jinak plnil (provozovatelé mobilních operačních systémů to v plánu nemají), navrhujeme z důvodu úzké souvislosti s tísňovým voláním do odstavce 6 věty první doplnit výše uvedená slova. 
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.  	
Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.
	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 8 zákona č. 127/2005 Sb.:
Odstavec 1 definuje povinnost zajistit přístup k tísňové komunikaci. V odstavci 8 proto nelze hovořit o přerušení či obnovení tísňové komunikace, ale je nutno zachovat terminologický princip přerušení nebo obnovení přístupu k této komunikaci. Navrhujeme tedy odstavec 8 uvést ve znění:
„(8) V případech, kdy je ohroženo nebo přerušeno nepřetržité poskytování přístupu 
k tísňovým službám prostřednictvím tísňové komunikace, je Úřad oprávněn rozhodnout 
o opatřeních nezbytných k udržení nebo obnovení tohoto přístupu a v případě potřeby uloží podniku s významnou tržní silou na relevantním trhu (§ 53 odst. 1), který poskytuje veřejně dostupnou službu elektronických komunikací pro originaci národních volání v pevném místě, povinnost, aby zajistil další poskytování přístupu k tísňovým službám prostřednictvím tísňové komunikace.“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Akceptováno.
Text upraven. 	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 10 zákona č. 127/2005 Sb.:
1	Ve větě první žádáme o nahrazení slov „pracoviště pro příjem“ slovem „centrum“.
2	Ve větě třetí žádáme o nahrazení slov „Subjekt provozující pracoviště pro příjem tísňové komunikace na tísňová čísla je oprávněn“ slovy „Centrum tísňové komunikace je oprávněno“.
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.   	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 13 zákona č. 127/2005 Sb.:
V § 33 odst. 13 žádáme o zrušení slov „na jednotné evropské tísňové číslo 112 
a národní tísňová čísla“ a žádáme nahradit slova „pracoviště pro příjem“ slovem „centrum“.
Jestliže již v odstavec 1 definuje, že tísňová komunikace probíhá prostřednictvím tísňových čísel, navrhujeme toto upřesnění z dalšího textu vypustit. V textu návrhu jsou zohledněny úpravy navazující na naši připomínku související s nahrazením pojmu „pracoviště pro příjem tísňové komunikace“ pojmem „centrum tísňové komunikace“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 14 zákona č. 127/2005 Sb.:
S ohledem na potřebu zajištění přístupu k tísňovým službám pro uživatele se zdravotním postižením přijíždějícím z jiného členského státu, kteří z technických důvodů nemohou využít služby zasílání zpráv SMS, je potřebné do tísňové komunikace zařadit také přenos dat prostřednictvím tísňové aplikace. Tísňová aplikace je také způsob, jakým bude možno zajistit službu textu v reálném čase ve smyslu článku 4 odst. 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/882 ze dne 17. dubna 2019 o požadavcích na přístupnost 
u výrobků a služeb.
Požadujeme odstavec 14 doplnit o nový pododstavec, který zakotví, že tísňová komunikace zahrnuje i přenos dat prostřednictvím tísňové aplikace.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text § 33 odst. 14 bude předpokládat i další možné způsoby tísňové komunikace, přičemž podrobnosti stanoví prováděcí právní předpis.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 17 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Požadujeme dané ustanovení z návrhu bez náhrady vypustit. Ministerstvo vnitra ani žádný jiný subjekt není schopen přijmout jakékoliv opatření nebo zajistit, že uživatelé budou mít na území jiného státu zajištěny nějaké podmínky. 
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Vysvětleno.
Text byl formulačně upraven na základě připomínky ČTÚ, přičemž daný text je transpoziční, a tudíž jej nelze bez náhrady vypustit.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 zákona č. 127/2005 Sb.:
Za odstavec 16 požadujeme doplnit nové odstavce, které znějí:
„(17) Pokud podnikatel neuvedený v odstavci 1 poskytuje přístup k tísňovým službám prostřednictvím tísňové komunikace, platí pro něj ustanovení odstavce 2, 5 až 7, 10 a 13 až 15 obdobně.
(18) Požadavky na tísňové aplikace podle odstavce 14 písm. c) stanoví prováděcí právní předpis.“.
Podnikatel v neveřejných sítích a podnikatel poskytující služby nezávislé na číslech nemá povinnost poskytovat přístup k tísňové komunikaci. Pokud se však rozhodne tento přístup dobrovolně poskytnout, musí být zajištěna potřebná kvalita této komunikace. Směrnice, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace, v článku 109 stanovuje, že členské státy podporují přístup ze sítí, které nejsou veřejně dostupné. Navrhovaný odstavec 18 je důležitý zejména proto, že v případě zahrnutí přenosu dat prostřednictvím tísňové aplikace je nutno prováděcím právním předpisem definovat tyto aplikace.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 125 – k § 33b odst. 1 zákona č. 127/2005 Sb.:
Požadujeme slova „bezprostředních nebo vyvíjejících se závažných mimořádných situací a katastrof“ nahradit slovy „bezprostředně hrozících nebo nastalých mimořádných událostí, krizových situací a jiných závažných událostí ohrožujících život a zdraví osob“.
Předkladatelem navrhované znění pracuje s pojmy, které nejsou v rámci právních předpisů nijak definovány, a tudíž není jednoznačně stanoveno, o které události se přesně jedná. Námi navrhovaná úprava mění původní znění a nahrazuje jej pojmy „mimořádná událost“ a „krizová situace“, které jsou již jasně definovány v rámci právních předpisů [konkrétně v zákoně č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, a v zákoně č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a o změně některých zákonů (krizový zákon), ve znění pozdějších předpisů], přičemž jsou tyto pojmy standardně používány pro označování událostí popisovaných v původním znění návrhu zákona. 
Zároveň navrhujeme, aby bylo možné systému veřejné výstrahy využít i v případě jiných závažných událostí ohrožujících život a zdraví osob. Například Policie České republiky by tento systém ráda využívala i pro varování před nebezpečnými pachateli nebo pro účely aktuální pomoci při pátrání především po nezletilých osobách.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text důvodové zprávy upraven.	
MV	K čl. I bodu 125 – k § 33b odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
Ustanovení § 33b odst. 2 navrhujeme upravit následovně: 
„(2) Pravidla pro aktivaci systému, rozsah předávaných informací podle odstavce 1, iniciátora předávání těchto informací, formu a způsob jejich předávání a výši a způsob určení výše nákladů za jejich předávání stanoví prováděcí právní předpis.“.
Prováděcí předpis musí stanovit pravidla pro aktivaci systému všeobecné výstrahy, např. typy mimořádných událostí, kdy bude aktivován vždy a typy mimořádných událostí, kdy bude aktivován až při dosažení stanovené hranice jejich rozsahu. Rovněž musí stanovit, kdo je oprávněn nařídit posílání varovných zpráv. Zastáváme názor, že by to měl být pouze jeden subjekt, protože rozesílání zpráv na pokyn většího množství subjektů by znamenalo přetížení sítí operátorů.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.   	Akceptováno.
Text upraven.
	
MV	K čl. I bodu 191 – k § 61 odst. 4 zákona č. 127/2005 Sb.:
Ustanovení obsahuje oprávnění, resp. dokonce povinnost podnikatele získávat 
od svých účastníků rodné číslo, a to pro účely vedení účastnické databáze. Požadavek 
na získávání rodného čísla od osob není v souladu s koncepcí, kterou Ministerstvo vnitra 
na úseku rodných čísel představilo a předložilo vládě. Připomínáme, že od 1. ledna 2022 nebude rodné číslo zapisováno do občanského průkazu. 
Navrhujeme proto zrušit slova „získávat a“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.    	Akceptováno.
Text upraven s odloženou účinností.	
MV	K čl. I bodu 194 – k § 63 odst. 6 bodu 3 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Obdobně jako v rámci připomínky k čl. I novelizačnímu bodu 191 navrhujeme zrušit slova „nebo rodné číslo„ a „, bylo-li přiděleno,“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno jinak.
Body 1-3 byly odstraněny na základě připomínky MSP.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 200 – k § 64 odst. 8 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Požadujeme vypustit větu „Vydání tohoto rozhodnutí může být prvním úkonem 
v řízení.“. Upozorňujeme, že o odkladném účinku se v daném případě rozhoduje na základě žádosti. Prvním úkonem v řízení bude tedy vždy žádost, nemůže jím být tedy být vydání rozhodnutí, jak je navrhováno. Není navíc zřejmé, jak by navržená úprava mohla urychlit řízení.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Obdobně jako tomu je v případě příkazu podle § 150 správního řádu se navrhuje, aby prvním úkonem (Úřadu) v řízení bylo vydání rozhodnutí (§ 150 odst. 1 správního řádu – „…vydání příkazu může být prvním úkonem v řízení“) Úřadu. Lze doplnit, že („…..může být prvním úkonem Úřadu v řízení….“).
Vyjádření Ministerstva vnitra vychází z předpokladu, že příkaz lze vydávat pouze z moci úřední (ex offo). Ustanovení první věty § 150 odst. 1 stanoví, že povinnost v řízení z moci úřední a ve sporném řízení lze uložit formou písemného příkazu. Ministerstvo vnitra současně v rámci svého vyjádření nebere v potaz, že se v daném případě jedná řízení o žádosti (na návrh), avšak jedná se o řízení s účastníky, kteří mají na věci protichůdný zájem, právo účastníka na oznámení daného řízení by tedy v daném případě mělo být zachováno, když o zahájení řízení je správní orgán podle § 47 odst. 1 správního úřadu povinen uvědomit bez zbytečného odkladu všechny jemu známé účastníky. Je tedy účelné, jak je navrhováno, spojit okamžik uvědomění účastníka (druhého) se zahájením daného řízení s vydáním rozhodnutí ČTÚ o přiznání odkladného účinku, když přiznat odkladný účinek podání reklamace daným rozhodnutím ČTÚ lze pouze do doby, než je reklamace podnikatelem vyřízena.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 203 – k § 65 odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
Novelizační bod 203 požadujeme upravit následovně: „203. V § 65 odst. 2 se slova „uskutečňování volání na čísla tísňového volání“ nahrazují slovy „přístupu k tísňovým službám prostřednictvím tísňové komunikace“.“
Požadovaná úprava navazuje na terminologický princip vytvořený v § 33 odst. 1, kdy podnikatel je povinen zajistit přístup k tísňové komunikaci.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 231 – k § 92 odst. 4 písm. b) zákona č. 127/2005 Sb.:
Ustanovení požadujeme upravit následovně: „b) při tísňové komunikaci, a to i přes dočasný zákaz nebo neexistenci souhlasu dotčeného účastníka.“.
Pro zvýšení srozumitelnosti textu se navrhuje stanovit, že podnikatel je oprávněn zrušit zamezení zobrazení čísla volajícího při tísňové komunikaci. Tísňová komunikace je definovaná v § 2 odst. 4 písm. f), přičemž tato definice podle našeho názoru svým rozsahem plně dostačuje i pro stanovení oprávnění podnikatele zrušit zobrazení účastnického čísla volajícího účastníka ve smyslu § 92 odst. 4.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 236 – k § 97 odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Doplňovanou větu považujeme za nadbytečnou s ohledem na právní úpravu v § 37 odst. 2 větě poslední zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů, 
a v § 5 až 7 zákona č. 297/2016 Sb., o službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce. Nadto vzniká otázka, jaký by byl vztah doplňované věty a § 18 odst. 2 zákona 
č. 300/2008 Sb., o elektronických úkonech a autorizované konverzi dokumentů, ve znění pozdějších předpisů.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text odstraněn.	
MV	K čl. I bodům 237 a 238 – k § 97 odst. 3 a 5 zákona č. 127/2005 Sb.:
Požadujeme novelizační body zrušit, případně slova „s výjimkou interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech“ nahradit slovy „s výjimkou služeb poskytovaných podle zvláštního právního předpisu *)
__________________
*) Zákon č. 480/2004 Sb., o některých službách informační společnosti, ve znění pozdějších předpisů.“.
Domníváme se, že výjimka z povinnosti uchovávat provozní a lokalizační údaje pro interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech může vést k absolutní nemožnosti zajišťovat uvedená data pro účely stanovené jednotlivými právními předpisy. Novelizace zákona sice přejímá terminologii a základní principy stanovené evropským kodexem pro elektronické komunikace, avšak podle našeho názoru opomíjí technickou úroveň zpracování dat, resp. fungování sítí informačních a komunikačních technologií. ¨
Na základě kodexu byla modifikována definice služeb elektronických komunikací, která nově obsahuje tři typy služeb, jež se mohou částečně překrývat. Jedná se o:
1	služby přístupu k internetu podle definice v čl. 2 bodu 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120,
2	interpersonální komunikační služby a
3	 služby spočívající zcela nebo převážně v přenosu signálů.
Interpersonální komunikační služby dle § 2 odst. 3 písm. b) zákona představují „služby obvykle poskytované za úplatu, které prostřednictvím sítí elektronických komunikací umožňují přímou interpersonální a interaktivní výměnu informací mezi konečným počtem osob, kdy osoby, které komunikaci zahajují nebo se jí účastní, určují příjemce informace, 
a která nezahrnuje služby, jež interpersonální a interaktivní komunikaci umožňují pouze jako nepodstatnou pomocnou funkci, která je ze své podstaty spjata s jinou službou“. Interpersonální komunikační služby se dále dělí na služby založené na číslech a nezávislé na číslech.
Interpersonální komunikační službou nezávislou na číslech je podle § 2 odst. 3 
písm. d) návrhu „…služba, která není spojena s veřejně přidělenými čísly, tj. číslem nebo čísly uvedenými v národních nebo mezinárodních číslovacích plánech, nebo která neumožňuje komunikaci s číslem nebo čísly uvedenými v národních nebo mezinárodních číslovacích plánech“.
V případě, že interpersonální komunikační služba nebude vytvořena na bázi národního a mezinárodního číslovacího plánu, které jsou propojeny s veřejně přidělenými číslovacími zdroji, ale například na základě rozhodnutí právnické nebo fyzické osoby zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací (dále jen „ISP“ - Internet service provider), nebude se podle dikce zákona jednat o interpersonální komunikační službu závislou na číslech. Jsme si vědomi faktu, že účelem transpozice kodexu není rozšířit dosah i na ISP, na které se vztahují povinnosti dle zákona č. 480/2004 Sb., o některých službách informační společnosti, 
ve znění pozdějších předpisů, ale výklad výše uvedeného ustanovení by mohl vést k situaci, kdy nebudou oprávněné osoby uvedené v § 97 odst. 3 písm. a) až e) schopny získat informace nezbytné pro naplnění účelu jejich oprávnění.
Ustanovení § 97 odst. 3 zákona nově stanoví, že „právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, s výjimkou interpersonální komunikační služby nezávislé 
na číslech, je povinna uchovávat po dobu 6 měsíců provozní a lokalizační údaje, které jsou vytvářeny nebo zpracovávány při zajišťování jejích veřejných komunikačních sítí a při poskytovávání jejích veřejně dostupných služeb elektronických komunikací“. V současnosti dochází k masivnímu nárůstu služeb OTT (Over-The-Top), které využívají 
ke zprostředkování komunikace protokol TCP/IP. Monitorování provozních a lokalizačních údajů ve službách OTT je proveditelné, a proto nelze souhlasit s argumentací uvedenou 
v důvodové zprávě.
Výše uvedené ustanovení by mohlo být například vykládáno tak, že v situaci, kdy ISP vytvoří „sít“ a v ní zprovozní např. IP telefonii, či jiný způsob umožňující komunikaci mezi koncovými body či mezi koncovými uživateli, není povinen o takovéto komunikaci uchovávat provozní a lokalizační údaje. Obdobně by mohl ISP argumentovat i v případě segmentace sítě za využití privátních IP adres (např. při použití NAT).
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno jinak.
Upraveno formou přechodných ustanovení
x. Právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací jako osoba povinná podle § 97 odst. 1, 3 a 6 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, se považuje za právnickou nebo fyzickou osobu zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací podle zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, ve znění účinném přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona.Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
MV	K čl. I bodu 242 – k § 98 odst. 4 zákona č. 127/2005 Sb.:
Požadujeme slova „subjekty provozující pracoviště pro příjem tísňového volání“ nahradit slovy „centra tísňové komunikace“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 244 – k § 99 odst. 3 zákona č. 127/2005 Sb.:
1	Ve větě první požadujeme slovo „oprávněn“ nahradit slovem „povinen“.
2	Ve větě druhé navrhujeme zrušit slova „nebo neplnit povinnosti podle § 33b“.
3	Ve větě třetí pak požadujeme zrušit slova „nebo neplnění povinností podle § 33b“.
S ohledem na § 18 zákona o integrovaném záchranném systému je nutné, aby byla 
v navrhované novele zákona o elektronických komunikacích zakotvena povinnost podnikatele poskytovat při nebezpečí vzniku krizové situace na žádost Ministerstva vnitra 
a za krizového stavu přednostně připojení k veřejné komunikační síti a přístup k veřejně dostupné službě elektronických komunikací účastníkům krizové komunikace. Systém veřejné výstrahy má sloužit k varování obyvatelstva při vzniku mimořádných situací nebo katastrof. Nepovažujeme proto za efektivní, aby tato služba nebyla dostupná právě v případě hrozby vzniku krizové situace nebo za krizového stavu. V souvislosti s tím dojde i k úpravě věty třetí tohoto odstavce, jelikož operátor nebude moci neplnit povinnosti podle § 33b, tudíž zde nebude moci dojít k situaci, kdy by z důvodu neplnění těchto povinností musel informovat Úřad.
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 247 – k § 103a zákona č. 127/2005 Sb.:
	Navrhujeme slova „dotčeným správním úřadem“ nahradit slovy „dotčeným orgánem“ s ohledem na terminologii v § 136 správního řádu.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 249 – k § 104 odst. 3 zákona č. 127/2005 Sb.:
Žádáme vypustit větu „Zřízení služebnosti v případě, že vlastníkem nemovitosti je Česká republika, je bezúplatné.“ Nemyslíme si, že je vhodné, aby bylo zřízení služebnosti na majetku státu v tomto případě obecně za všech okolností bezúplatné. Nejeví se nám jako důvodné, aby např. v případě, kdy podnikatel provozuje komunikační síť a má z toho zisk, neměl za zřízenou služebnost platit jen proto, že vlastníkem dotčené nemovitosti je stát. Výjimku bezúplatnosti lze akceptovat v případech, kdy podnikatel na síť napojuje objekt státu, nebo když dělá rozvody uvnitř státní budovy.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno 
Text prozatím vypuštěn, ale je třeba upozornit, že se jednalo o opatření směřující k rozvíjení digitální ekonomiky, která je založena na široce dostupné digitální infrastruktuře tvořené sítěmi elektronických komunikací. Návrh také byl v souladu nejen s evropskou cestou směřující ke snižování nákladů (viz např. směrnice 2014/61/EU, resp. zákon č. 194/2017 Sb.) ale i s výsledkem vládních materiálů jako jsou např. koncept Digitální Česko a Akční plán 2.0 k provedení nedotačních opatření pro podporu plánování a výstavby sítí elektronických komunikací.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 278 – k § 118 odst. 1 písm. i) zákona č. 127/2005 Sb.:
	Ustanovení požadujeme uvést v tomto znění: „i) poruší zákaz zneužití účastnického čísla nebo adresy elektronické pošty podle § 93“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.	
MV	K čl. I bodu 281 – k § 118 odst. 5 zákona č. 127/2005 Sb.:
 1	Nesouhlasíme se zněním skutkové podstaty přestupku, která je navrhována v § 118 odst. 5 písm. c). Podle našeho názoru má jít o kvalifikovanou skutkovou podstatu 
ve vztahu k § 118 odst. 5 písm. b), která se vztahuje na nepředložení informací, údajů nebo podkladů vyžádaných Úřadem podle § 115. Nová skutková podstata přestupku má trestat neposkytnutí údajů podle § 115a, tj. údajů pro zeměpisné mapování. Ustanovení § 115a však neupravuje bližší podrobnosti týkající se kvality poskytovaných údajů, v této části odkazuje na § 115. Máme za to, že skutková podstata v § 118 odst. 5 písm. c) by proto měla kopírovat znění skutkové podstaty 
v § 118 odst. 5 písm. b) s tím, že se bude vztahovat na zeměpisné mapování (to, že musí jít o pravdivé údaje apod., by pak vyplývalo z § 115, na který se v § 115a odkazuje). Samozřejmě je nutno odůvodnit, proč má být v tomto případě stanoven jiný správní trest, než v případě skutkové podstaty v § 118 odst. 5 písm. b).
 2	Dále upozorňujeme, že právnické a podnikající fyzické osoby odpovídají objektivně, tj. bez ohledu na zavinění. Uvádění znaků zavinění stejně jako uvádění případných fakultativních znaků subjektivní stránky ve skutkové podstatě je proto v rozporu s obecnou koncepcí odpovědnosti právnické a podnikající fyzické osoby. I proto navrhujeme upravit skutkovou podstatu podle skutkové podstaty v § 118 odst. 5 písm. b).
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.  	Neakceptováno.
Jedná se o transpozici čl. 29 odst. 2 evropského kodexu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 300 – k § 118 odst. 12 písm. g) zákona č. 127/2005 Sb.:
	Upozorňujeme, že by slovo „nebo“ mělo být nahrazeno čárkou, nikoliv zrušeno bez náhrady, v opačném případě na sebe nebude text navazovat. Navrhujeme nicméně celou skutkovou podstatu přeformulovat takto:
„g) v rozporu s § 54
1	neuveřejní ceny služeb a jejich změny před nabytím platnosti těchto cen,
2	nepředloží platné ceny služeb a jejich změny úřadu, nebo
3	nepředloží Úřadu na jeho žádost informace uvedené v § 63b a § 71 odst. 3.“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Vysvětleno.
Změna § 54 bude zohledňovat připomínku ČTÚ.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 303 – k § 118 odst. 12 zákona č. 127/2005 Sb.:
 1	Skutkovou podstatu v § 118 odst. 12 písm. r) navrhujeme zařadit jako § 118 odst. 12 písm. s) a uvést ji v tomto znění:
„s) neinformuje Úřad bez zbytečného odkladu o podrobnostech svých nabídek podle § 69b odst. 7“.
 2	Skutkovou podstatu v § 118 odst. 12 písm. s) navrhujeme zařadit jako § 118 odst. 12 písm. r) a uvést ji v tomto znění:
„r) neposkytuje Úřadu nebo poskytovateli srovnávacího nástroje informace podle 
§ 66a odst. 4.“.
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.

MV	K čl. I bodu 304 – k § 118 odst. 13 písm. k) zákona č. 127/2005 Sb.:
Písmeno k) požadujeme (v návaznosti na navržené terminologické změny) upravit následovně: „k) bezodkladně nezpřístupní centru tísňové komunikace u každé tísňové komunikace lokalizační a jiné údaje, které umožňují identifikaci volajícího podle § 33 
odst. 5,“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 304 – k § 118 odst. 14 písm. h) zákona č. 127/2005 Sb.:
Požadujeme slova „odst. 1, 2 nebo 4“ zrušit. Tato připomínka úzce souvisí 
s připomínkou k novelizačnímu bodu 244. Podle námi navrhovaného znění se bude nově písmeno h) vztahovat na celý § 99. Přestupkem se sankcí podle § 118 odst. 24 písm. b) tedy bude i neposkytnutí přednostního připojení účastníkům krizové komunikace. Důvodem rozšíření i na § 99 odst. 3 je zejména důležitost zajištění poskytnutí přednostního připojení účastníkům krizové komunikace.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
MV	K čl. I bodu 306 – k § 119 odst. 15 zákona č. 127/2005 Sb.:
1	Jednotlivá písmena v § 118 odst. 15 by měla být řazena podle hmotněprávních ustanovení, na něž odkazují [např. § 118 odst. 15 písm. d) odkazuje na § 89 odst. 4, a proto by měl být uveden až za § 118 odst. 15 písm. j), který odkazuje na § 72 
odst. 1 apod.].
2	Ustanovení § 119 odst. 15 písm. a) požadujeme uvést v tomto znění:
„a) nesplní některý z požadavků na poskytnutí informací před uzavřením smlouvy podle § 63 odst. 1,“.
3	Ustanovení § 119 odst. 15 písm. e) a f) navrhujeme uvést v tomto znění:
„e) v rozporu s § 34a odst. 1 neposkytne účastníkovi před změnou poskytovatele služby přístupu k internetu nebo v jejím průběhu odpovídající informace nebo nezajistí kontinuitu služeb,
f) v případě selhání procesu přenesení čísla znovu neaktivuje účastníkovi číslo nebo službu podle § 34 odst. 13,“.
4	Skutkovou podstatu v § 119 odst. 15 písm. g) navrhujeme rozdělit do dvou samostatných skutkových podstat.
5	Skutkovou podstatu v § 119 odst. 15 písm. i) navrhujeme uvést v tomto znění:
„i) neposkytne koncovému uživateli bezplatně službu podle § 69,“.
6	Skutkovou podstatu v § 119 odst. 15 písm. k) navrhujeme uvést v tomto znění:
„k) neprovede opatření k řešení bezpečnostního incidentu nebo k zabránění jeho vzniku uložená v rozhodnutí vydaném na základě § 98 odst. 7,“.
7	V § 119 odst. 15 písm. l) a n) navrhujeme slova „v souladu“ nahradit slovem „podle“.
8	Skutkovou podstatu v § 119 odst. 5 písm. o) požadujeme uvést v tomto znění:
„o) v rozporu s § 34 odst. 8 nevyrozumí opouštěného poskytovatele služby nebo nezajistí přímou návaznost služeb.“.
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
MV	K čl. I bodu 307 – k § 118 odst. 22 písm. a) zákona č. 127/2005 Sb.:
Žádáme slova „tísňové komunikaci“ nahradit slovy „tísňovým službám prostřednictvím tísňové komunikace“. Jedná se terminologickou změnu navazující na naši připomínku související s nahrazením pojmu „pracoviště pro příjem tísňové komunikace“ pojmem „centrum tísňové komunikace“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 307 – k § 118 odst. 22 zákona č. 127/2005 Sb.:
V § 118 odst. 22 žádáme, aby byl za písmeno a) doplněno písmeno b), které zní: 
„b) nezajistí směrování tísňové komunikace na nejvhodnější centrum tísňové komunikace podle § 33 odst. 13,“. V souvislosti se zavedením povinnosti v § 33 odst. 13 je třeba současně stanovit sankci za neplnění této povinnosti.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 310 – k § 119 odst. 1 písm. e) zákona č. 127/2005 Sb.:
Požadujeme za slovo „jinou“ doplnit slovo „zlomyslnou“ (viz znění nového § 33 
odst. 10). Podle původního znění by tak byla přestupkem jakákoliv komunikace na tísňová čísla.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.  	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 316 – k § 119 odst. 6 zákona č. 127/2005 Sb.:
1	Nesouhlasíme se zněním skutkové podstaty přestupku, která je navrhována v § 119 odst. 6 písm. c). Podle našeho názoru má jít o kvalifikovanou skutkovou podstatu 
ve vztahu k § 119 odst. 6 písm. b), která se vztahuje na nepředložení informací, údajů nebo podkladů vyžádaných Úřadem podle § 115. Nová skutková podstata přestupku má trestat neposkytnutí údajů podle § 115a, tj. údajů pro zeměpisné mapování. Ustanovení § 115a však neupravuje bližší podrobnosti týkající se kvality poskytovaných údajů, v této části odkazuje na § 115. Máme za to, že skutková podstata v § 119 odst. 6 písm. c) by proto měla kopírovat znění skutkové podstaty 
v § 119 odst. 6 písm. b) s tím, že se bude vztahovat na zeměpisné mapování (to, že musí jít o pravdivé údaje apod., by pak vyplývalo z § 115, na který se v § 115a odkazuje). Samozřejmě je nutno odůvodnit, proč má být v tomto případě stanoven jiný správní trest, než v případě skutkové podstaty v § 119 odst. 6 písm. b).	
2	Dále upozorňujeme, že pojem „vědomě“ zahrnuje i vědomou nedbalost, a je proto nutno případně užívat pojem „úmyslně“. Rovněž by bylo při zachování původního znění skutkové podstaty třeba odůvodnit, proč nepostačí prostá nedbalost a zda by v případě, že by se jednalo o prostou nedbalost, byla naplněna obecnější skutková podstata v § 118 odst. 5 písm. b). I z tohoto důvodu se tedy jeví původní formulace jako nevhodná.
Tyto připomínky považuje ministerstvo za zásadní.	Neakceptováno.
Jedná se o transpozici čl. 29 odst. 2 evropského kodexu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I bodu 317 – k § 120 odst. 5 zákona č. 127/2005 Sb.:
Ustanovení odstavce 5 považujeme za nadbytečné, neboť kritéria pro ukládání správních trestů jsou v obecné úpravě uvedena demonstrativně a Úřadu nebrání nic v tom, aby přihlédl i ke skutečnostem uvedeným v navrženém ustanovení, pokud ovlivňují závažnost spáchaného přestupku. Z tohoto důvodu navrhujeme vypuštění § 120 odst. 5 bez náhrady.
K samotné formulaci navrženého ustanovení pak doplňujeme, že vykazuje některé vady, které by v případě zachování navrženého ustanovení bylo třeba upravit. 
Po nezbytných úpravách by ustanovení mohlo znít například takto: „Při ukládání správního trestu za přestupek podle § 118 odst. 5 písm. c) a § 119 odst. 6 písm. c) Úřad přihlédne ke skutečnosti, zda jednání pachatele přestupku mělo nepříznivý dopad na hospodářskou soutěž a zda pachatel přestupku v rozporu původně poskytnutou informací nebo její aktualizací vybudoval, rozšířil nebo modernizoval síť nebo naopak síť nevybudoval a tuto změnu plánu nezdůvodnil“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Neakceptováno.
Jedná se o transpozici čl. 29 odst. 2 evropského kodexu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodům 323 a 328 – k § 127 odst. 4 a § 129 odst. 4 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Požadujeme vypustit slova „Odchylně od příslušných ustanovení správního řádu“. Zákon o elektronických komunikacích v tomto případě sice v souladu s § 1 odst. 2 správního řádu stanoví jiný postup, nicméně to, že jde o odchylku od úpravy ve správním řádu, není třeba s ohledem na zásadu lex specialis derogat legi generali výslovně zdůrazňovat. 
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 333 – k § 134 odst. 2 písm. h) a odst. 6 písm. a) zákona č. 127/2005 Sb.:
	Základní registr obyvatel ani základní registr právnických osob, podnikajících fyzických osob a orgánů veřejné moci neobsahují údaj o datu zřízení a zrušení datové schránky. Novelizační bod proto požadujeme vypustit.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Dané údaje o datu zřízení a zrušení datové schránky jsou potřebné při vedení soukromoprávních řízení podle § 129. Samozřejmě platí, že by ČTÚ měl mít přístup jen k údajům, které jednotlivé registry a evidence obsahují (nelze jít nad jejich rámec). ČTÚ se však domnívá, že by tyto údaje měl mít k dispozici k řádnému zajištění dané agendy (vedení soukromoprávních sporů), proto si MPO dovoluje požádat MV o radu, kde by tyto údaje mohly být dostupné a za jakých podmínek ze strany ČTÚ ověřitelné.	
MV	K čl. I bodu 337 – k § 150 odst. 4 zákona č. 127/2005 Sb.:
Novelizační bod 337 navrhujeme upravit následovně: „337. V § 150 odst. 4 se 
za slovo „provedení“ vkládá text „§ 33 odst. 18, § 33b odst. 2 a“.“
V případě zahrnutí přenosu dat prostřednictvím tísňové aplikace je nutno vložit zmocnění k vydání prováděcího právního předpisu. Toto zmocnění se navrhuje Ministerstvu vnitra jako orgánu pověřenému koordinací tísňové komunikace.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K čl. I – nad rámec návrhu novelizace zákona č. 127/2005 Sb.:
Ministerstvo vnitra je podle kompetenčního zákona povinno zajišťovat funkční komunikační síť pro Policii České republiky, složky integrovaného záchranného systému 
a územní orgány státní správy. Část rádiového spektra, která je v současné době využívána pro účely provozování hromadné radiokomunikační sítě integrovaného záchranného systému (dále jen „HRAS IZS“), však již v mnoha ohledech nevyhovuje potřebám praxe, zejména pokud jde o možnost zajištění datových přenosů.
Stávající právní úprava přitom neumožňuje, aby Ministerstvu vnitra byl udělen příděl rádiových kmitočtů vyhrazených pouze pro účely provozování HRAS IZS. Podle platného zákona o elektronických komunikacích příděl rádiových kmitočtů lze udělit jen podnikateli zajišťujícímu veřejnou komunikační síť nebo poskytujícímu veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, pokud zvláštní právní předpis nestanoví jinak. Ministerstvo vnitra jednak nevystupuje při zajišťování provozu HRAS IZS v postavení podnikatele a jednak HRAS IZS ze své povahy není a nemůže být veřejnou komunikační sítí, tj. sítí, která slouží zcela nebo převážně k poskytování veřejně dostupných služeb elektronických komunikací dle § 2 písm. j) a písm. o) zákona o elektronických komunikacích. Stejně tak Ministerstvo vnitra nemůže nabýt existující příděl od jiného podnikatele zajišťujícího veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, neboť nákup takového majetku určeného k provozování veřejných sítí není slučitelný s § 12 odst. 3 zákona č. 219/2000 Sb., o majetku České republiky a jejím vystupování v právních vztazích, ve znění pozdějších předpisů.
Ministerstvo vnitra je oprávněno využívat k plnění svých úkolů stanovené části rádiového spektra na základě všeobecného oprávnění či na základě individuálního oprávnění (pokud o udělení takového individuálního oprávnění požádá). Bez udělení přídělu rádiových kmitočtů se však tato oprávnění k využívání rádiových kmitočtů budou vždy vztahovat jen k těm částem radiového spektra, u kterých počet práv k využívání rádiových kmitočtů není omezen plánem využití rádiového spektra. Oprávnění k využívání takových rádiových kmitočtů tak mohou získat i jiné osoby. Taková situace by opět nebyla přijatelná z hlediska zajištění provozu a celorepublikové dostupnosti HRAS IZS.
Požadujeme proto zakotvit do zákona o elektronických komunikacích možnost bezplatného vyhrazení přídělu rádiových kmitočtů určených pro účely provozování neveřejné sítě integrovaného záchranného systému. Určení konkrétní části a rozsahu vyhrazeného přídělu by bylo provedeno na základě dohody mezi Ministerstvem vnitra a Českým telekomunikačním úřadem, a to s přihlédnutím k harmonizačním záměrům Evropské unie, mezinárodních závazků České republiky či k případné potřebě změny plánu využití rádiového spektra.
Ustanovení by mohlo být koncipováno tak, že po dohodě s Ministerstvem vnitra vyhradí Úřad pro Ministerstvo vnitra rádiové kmitočty umožňující provozování informačních 
a komunikačních sítí a služeb integrovaného záchranného systému. Úřad udělí příděl vyhrazených rádiových kmitočtů na základě žádosti Ministerstva vnitra bez předchozího výběrového řízení. Pokud by Ministerstvo vnitra v určité lhůtě (např. 90 dnů) o vyhrazené rádiové kmitočty nepožádalo, postupoval by Úřad při udělování práv k vyhrazeným rádiovým kmitočtům v souladu s příslušnými ustanoveními zákona o elektronických komunikacích. 
Navrhujeme také v § 19a odst. 2 výslovně doplnit, že na změnu držitele individuálního oprávnění není právní nárok.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Vysvětleno.
S návrhem nelze souhlasit, protože příděly kmitočtů jsou udělovány pouze v případech, kdy disponibilní spektrum nedovoluje uspokojit všechny případné žadatele nebo v případech, kdy se jedná o poskytování veřejně dostupných služeb elektronických komunikací v rámci celého území státu nebo ve vymezené zájmové oblasti. 

Ačkoliv lze vnímat důvody a potřeby IZS, je nutné upozornit, že problematika IZS má být zohledněna v souladu s usnesením vlády z hlediska požadavků MV na dostupnost širokopásmových služeb v rámci připravované aukce kmitočtů v pásmu 700 MHz.

V současné době není k dispozici žádná část rádiového spektra, ve které by bylo možno omezit práva a vyhradit ji pro MV. Současně platí, že by takové právo muselo být zakotveno v zákoně o IZS, popřípadě jiném zákoně, obdobně jako je zakotveno právo České televize či Českého rozhlasu na vyhrazení spektra pro veřejnoprávní vysílání. Vyhrazení v rámci ZEK totiž negarantuje, že příslušný resort bude skutečně schopen a ochoten takové spektrum efektivně využívat, což by ve svém důsledku vedlo k jeho nevyužívání, a tedy zbytečné blokaci.

Požadavky na parametry sítě pro potřeby záchranných a bezpečnostních složek představují s ohledem na omezený a v porovnání s komerčními sítěmi velmi nízký počet uživatelů takové sítě, zcela nepřijatelné ekonomické náklady. Proto z praxe vyplývá, že je ekonomicky smysluplné z hlediska rozsahu sítě a požadované kapacity, která se mění podle okamžitých potřeb konkrétního zásahu, řešit tuto problematiku přednostním vyhrazením kapacity v rámci komerčních mobilních sítí, jak je ostatně předpokládáno po dohodě s resortem MV v rámci připravované aukce kmitočtů v pásmu 700 MHz.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí. 	
MV	K čl. II – k přechodným ustanovením:
Požadujeme doplnit přechodné ustanovení, které by zakotvilo pravidlo, že tam, kde zvláštní právní předpisy používají pojem „tísňové volání“, rozumí se tím „tísňová komunikace prostřednictvím tísňových čísel“ podle předložené novely. 
Pojmy „tísňové volání“, respektive „číslo tísňového volání“ a „linka tísňového volání“, jsou obsaženy i v dalších právních předpisech, včetně podzákonných právních předpisů. Pro zachování terminologické jednoty by tedy v případě, že nebude toto přechodné ustanovení 
v zákoně obsaženo, bylo nutné novelizovat další zvláštní předpisy obsahující pojem „tísňové volání“. Kromě toho pojem „tísňové volání“, jakož i pojem „linka tísňového volání“, jsou 
ve vztahu k odborné i laické veřejnosti ustálenými a zavedenými slovními pojmy a jsou součástí preventivně výchovných materiálů určených pro odbornou a zejména laickou veřejnost. Jejich nová úprava by představovala nemalé finanční náklady.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Přechodné ustanovení doplněno.	
MV	K čl. IV – k novele zákona č. 184/2006 Sb.:
	Požadujeme předmětnou část z návrhu bez náhrady vypustit, neboť nemá věcnou souvislost se zbytkem návrhu a jedná se de facto o věcně nesouvisející „přílepek“, přičemž důvody jeho zařazení do novely náležitě neosvětluje ani důvodová zpráva.  
Stávající § 16 odst. 4, z nějž navrhovaný odstavec 6 vychází, je odůvodněný, protože Magistrát hlavního města Prahy funguje i jako krajský úřad (a Praha jako kraj). Tudíž je třeba zákroku Ministerstva pro místní rozvoj, aby určilo, jaký úřad pověří vyvlastněním namísto něj. Naopak územně členěné statutární město je z hlediska působnosti svého úřadu na úrovni jakýchkoli jiných obcí s rozšířenou působností, tudíž není důvod, proč by se k němu mělo přistupovat jinak a mělo by v tomto případě podjatost řešit až Ministerstvo pro místní rozvoj 
a ještě k tomu obecně (pověřit jakýkoli jiný vyvlastňovací úřad). U územně členěného statutárního města je k dispozici krajský úřad, který je přímo nadřízený magistrátu tohoto města a může ve svém správním obvodu pověřit jiný vyvlastňovací úřad obecným postupem podle odst. 3. Zohlednění vnitřního územního členění statutárního města, tedy že v daném případě není možné pověřit úřad městské části nebo městského obvodu, by mělo být dovoditelné z § 15 a také z úpravy statutárních měst v obecním zřízení. 
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno
Novela tohoto zákona byla vypuštěna.	
MV	K čl. V bodu 2 – k § 7 odst. 7 zákona č. 239/2000 Sb.:
Vzhledem k tomu, že stanovené povinnosti by mělo nově vykonávat Generální ředitelství Hasičského záchranného sboru České republiky, je umístění těchto povinností do odstavce 7 nevhodné, proto se navrhuje vložit tyto povinnosti jako nový odstavec 5. Ministerstvo vnitra také neprovádí příjem tísňové komunikace, tuto komunikaci přijímají jednotlivá centra tísňové komunikace. Tento bod, obsažený v původním návrhu, je tedy vhodné vypustit. Rovněž je vhodné vypustit původní písmeno f) návrhu, jelikož úkol zajistit systém veřejné výstrahy je již uložen v § 7 odst. 2 písm. f) tohoto zákona a na tomto místě je tedy duplicitně. 
Navrhujeme proto novelizační bod 2 formulovat následujícím způsobem:
„2. V § 7 se za odstavec 4 vkládá nový odstavec 5, který zní:
„(5) Ministerstvo vnitra
 a	koordinuje a rozvíjí tísňovou komunikaci za účelem zajištění přístupu k základním složkám integrovaného záchranného systému prostřednictvím jednotného evropského tísňového čísla 112, jakož i národních tísňových čísel 150, 155 a 158,
 b	přijímá vhodná opatření, aby osoby se zdravotním postižením měly prostřednictvím tísňové komunikace přístup k základním složkám integrovaného záchranného systému za rovnocenných podmínek jako ostatní osoby,
 c	shromažďuje informace o kvalitě a využívání tísňové komunikace prostřednictvím jednotného evropského tísňového čísla 112, jakož i národních tísňových čísel 150, 155 a 158,
 d	spolupracuje v oblasti tísňové komunikace s Ministerstvem průmyslu a obchodu, Ministerstvem zdravotnictví a Českým telekomunikačním úřadem, jakož 
i s příslušnými orgány jiných členských států Evropské unie.

Dosavadní odstavce 5 až 8 se označují jako 6 až 9.
CELEX: 32018L1972“.
	V návaznosti na tuto změnu bude nezbytné doplnit návrh o další novelizační bod, který v § 7 odst. 6 upraví odkaz na nový odstavec 5, aby bylo postaveno najisto, že nově uložené povinnosti plní Generální ředitelství Hasičského záchranného sboru České republiky. Další novelizační bod by pak měl zrušit odstavec 8 v § 7.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven v odstavci 7.

Akceptováno.
Text upraven.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním. 	
MV	K čl. V bodu 3 – k § 18 odst. 3 zákona č. 239/2000 Sb.:
	Za účelem zpřehlednění textu navrhujeme novelizační bod 3 formulovat následovně:
„3. V § 18 odstavec 3 zní:
„(3) Podnikatelé zajišťující síť elektronických komunikací nebo poskytující službu elektronických komunikací jsou povinni spolupracovat s Ministerstvem vnitra při přípravě 
a řešení způsobu krizové komunikace, tísňové komunikace a systému veřejné výstrahy.“.
CELEX: 32018L1972“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. VI – ke změně zákona č. 133/1985 Sb.:
Část pátou navrhujeme upravit následovně:
„ČÁST PÁTÁ

Změna zákona o požární ochraně

V § 17 odst. 3 písm. a) a § 78 odst. 1 písm. f) zákona č. 133/1985 Sb., o požární ochraně, 
ve znění zákona č. 203/1994 Sb., zákona č. 237/2000 Sb., zákona č. 320/2002 Sb. a zákona č. 229/2016 Sb., se slova „linku tísňového volání“ nahrazují slovy „tísňovou komunikaci“.
CELEX: 32018L1972“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. VII bodu 1 – k § 3 písm. c) zákona č. 374/2011 Sb.:
Požadujeme upravit novelizační bod následovně: „1. V § 3 písm. c) se slova „vyhodnocené volání na národní číslo tísňového volání“ nahrazují slovy „vyhodnocená tísňová komunikace na národní tísňové číslo“.
CELEX: 32018L1972“.
Úprava navazuje na formulaci povinnosti v § 33 odst. 1 zákona o elektronických komunikacích. Zde je pojem „číslo tísňového volání“ nahrazen pojmem „tísňové číslo“ 
a současně je již z definice jasné, že tísňové číslo slouží pro tísňovou komunikaci.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. VIII bodu 1 – k § 7 odst. 5 zákona č. 320/2015 Sb.:
Žádáme o nahrazení slov „pracovištěm pro příjem“ slovem „centrem“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. VIII bodu 2 – k § 32 zákona č. 320/2015 Sb.:
Požadujeme novelizační bod 2 uvést ve znění:
„2. § 32 včetně nadpisu zní:
„§ 32
Předávání záznamu tísňové komunikace

Záznam tísňové komunikace může hasičský záchranný sbor předat složce integrovaného záchranného systému, je-li potřebný k plnění konkrétního úkolu. Tento záznam lze předat 
i orgánu veřejné moci na jeho písemnou žádost v rozsahu nezbytném pro výkon působnosti tohoto orgánu.“
CELEX: 32018L1972“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. IX – nad rámec novelizace zákona č. 372/2011 Sb.:
	Požadujeme vložit další novelizační bod týkající se § 110 odst. 1 písm. b), který obsahoval povinnost předávat informace o lékaři provádějícím prohlídku těl zemřelých mimo zdravotnické zařízení i centru tísňové komunikace.
	Novelizační bod navrhujeme uvést ve znění:
„3. V § 110 odst. 1 písm. b) se slova „subjektu, který provozuje pracoviště pro příjem volání na jednotné evropské číslo tísňového volání 112“ nahrazují slovy „centru tísňové komunikace na jednotné evropské tísňové číslo 112“.
CELEX: 32018L1972“.
	V případě akceptace této připomínky bude nezbytné upravit i stávající novelizační bod 2, kde by mělo dojít k odstranění slov „a § 110 odst. 1 písm. b)“.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	Nad rámec návrhu – k absenci novely zákona č. 56/2001 Sb.:
Požadujeme, aby součástí návrhu byla i novela zákona o podmínkách provozu vozidel na pozemních komunikacích, která by zohlednila, že daný zákon upravuje problematiku inteligentních dopravních systémů, které v případě dopravní nehody přivolají pomoc prostřednictvím tísňového volání. V návaznosti na terminologické změny v zákoně 
o elektronických komunikacích je nezbytné novelizovat i § 83a odst. 8 zákona o podmínkách provozu vozidel na pozemních komunikacích.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Neakceptováno.
Jde o adaptaci Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/758 ze dne 29. dubna 2015 o požadavcích na schválení typu pro zavedení palubního systému eCall využívajícího linku tísňového volání 112 a o změně směrnice 2007/46/ES. Úprava tísňové komunikace v Kodexu nedopadá na problematiku eCall.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MV	K důvodové zprávě:
	Zakotvení nových skutkových podstat přestupků či případnou změnu výše správních trestů je nutno odůvodnit v souladu s požadavky uvedenými v materiálu s názvem „Zásady tvorby právní úpravy přestupků“, který vláda schválila usnesením ze dne 31. července 2018 č. 498.
Tuto připomínku považuje ministerstvo za zásadní.	Akceptováno.	
MV	Doporučující připomínky:

Obecně:
Předložená novelizace zákona o elektronických komunikacích obsahuje přes 300 novelizačních bodů. Přikláníme se tedy k tomu, aby byl vypracován nový zákon tak, jako bylo ze strany Evropské unie přistoupeno ke tvorbě zcela nového evropského kodexu pro elektronické komunikace, který nahradil stávající právní úpravu obsaženou v několika směrnicích.	Neakceptováno.
Systematika stávajícího zákona není danou transpozicí zásadně měněna, v tomto kontextu nevidíme potřebu vypracování zcela nového právního předpisu.
Jedná se o změnu regulačního rámce ne o zcela nové přepracování.	
MV	K čl. I bodu 3 – k § 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Navržené definice jednotlivých pojmů považujeme za nepřehledné a zmatečné, často z nich není zřejmý jejich účel. Doporučujeme zásadní přepracování a rozdělení na více ustanovení, což lze demonstrovat například na odstavci 2 písm. d), které by mohlo být členěno po vzoru následujícího písmene e).	Vysvětleno.
Z hlediska zachování kontinuity a aplikační praxe navazují definice na stávající právní úpravu.	
MV	K čl. I bodu 3 – k § 2 odst. 4 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Upozorňujeme předkladatele, že po nabytí účinnosti zákona č. 222/2016 Sb. bude existovat pouze Sbírka zákonů a mezinárodních smluv. Rovněž dáváme na zvážení, zda by nebylo vhodné v rámci celého předpisu sjednotit způsob na odkazování mezinárodně závazných smluv (srov. např. jiný způsob odkazu v § 15 odst. 1 apod.).	Akceptováno.
Bude zohledněno.	
MV	K čl. I bodu 16 – k § 10 odst. 1 zákona č. 127/2005 Sb.:
	V ustanovení se stanoví „konkrétní“ podmínky týkající se vybraných oblastí, jichž se dotýká všeobecné oprávnění. Ačkoliv se označení „konkrétní“ objevuje již v dosavadním znění zákona, nepovažujeme ho za vhodné. Tím spíše, že v nově upravených odstavcích
2 a 3 se hovoří o „zvláštních“ podmínkách, které mohou být stanoveny. Dávalo by proto větší smysl, aby se podmínky v odstavci 1 označovaly jako „obecné“ podmínky nebo spíše podmínky bez přívlastku. Jde mimo jiné o to, že i podmínky určované na základě odstavců 
2 a 3 musí být též „konkrétní“. 	Akceptováno.
Text upraven. 	
MV	K čl. I bodu 17 – k § 11 odst. 1 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Vymezení „zvláštních podmínek při zajišťování sítí elektronických komunikací“ v § 11 odst. 1 považujeme za nesrozumitelné ve vztahu k § 10 odst. 2, který již užívá dané spojení ve vztahu k ne zcela totožné množině případů. Dáváme proto ke zvážení, zda by nebylo vhodnější spojení § 11 odst. 1 a 2 tak, aby v § 11 odst. 1 bylo stanoveno, že Úřad je oprávněn uložit vyjmenované zvláštní povinnosti odděleně od podmínek uvedených 
ve všeobecném oprávnění.	Vysvětleno.
Z hlediska zachování kontinuity a aplikační praxe byl zachován systém stávající právní úpravy.	
MV	K čl. I bodům 43, 51, 115 a 120 – k § 17 odst. 1 písm. a) bodu 3, § 18 odst. 1 písm. a) bodu 3, § 30 odst. 3 písm. a) bodu 3 a § 32 odst. 1 písm. a) bodu 3 zákona 
č. 127/2005 Sb.:
	Doporučujeme vysvětlit, proč novelizační body 43 a 51 hovoří obecně o nepodnikající osobě, kdežto novelizační body 115 a 120 používají obratu „nepodnikající právnická osoba“. Domníváme se, že cílem ustanovení bylo postihnout stejnou skupinu subjektů.	Vysvětleno.
Navrhovaný text respektuje stávající znění relevantní právní úpravy.	
MV	K čl. I bodu 74 – k § 20 odst. 7 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Doporučujeme nahradit slova „zohlední veškeré připomínky a informace“ slovy „přihlédne k připomínkám a informacím“.	Neakceptováno.
Jedná se o transpoziční text.	
MV	K čl. I bodům 124, 195 a 211 – k § 33 odst. 3 písm. b), § 33 odst. 6, § 63d a § 71 odst. 1 zákona č. 127/2005 Sb.:
Domníváme se, že pro adresáty právní normy plní lépe poznávací funkci práva, pokud místo slov „způsobem umožňujícím dálkový přístup“ je v právní normě uvedeno „na internetových stránkách“, k čemuž je připojena ta která konkrétní instituce. Takový postup je také v souladu se současnou legislativně technickou praxí. Doporučujeme tedy v tomto ohledu příslušná ustanovení upravit.	Neakceptováno
Z důvodu zachování kontinuity zůstává zachována stávající terminologie.	
MV	K čl. I bodu 124 – k § 33 odst. 7 zákona č. 127/2005 Sb.:
Jestliže již v odstavci 1 je definováno, že tísňová komunikace probíhá prostřednictvím tísňových čísel, navrhujeme zrušení slov „na tísňová čísla“.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 195 – k § 63a odst. 1 písm. a) zákona č. 127/2005 Sb.:
Doporučujeme z hlediska právní jistoty adresátů normy konkretizovat, co je míněno „kontaktními údaji“. 	Akceptováno.
Bude upraveno v důvodové zprávě.	
MV	K čl. I bodu 195 – k § 63b odst. 5 zákona č. 127/2005 Sb.:
	V § 63b odst. 5 navrhujeme neuvádět jako jednu z podmínek, kdy účastník má právo bezplatně ukončit smlouvu, skutečnost, že navrhované změny jsou „čistě správní povahy“, neboť výklad tohoto spojení není jasný. Evropský kodex pro elektronické komunikace užívá v tomto kontextu spojení „čistě administrativní náklady“, který se jeví jako srozumitelnější 
(a je uvedený rovněž v rozdílové tabulce, která je přiložena k návrhu zákona). 
Doporučujeme proto užít v návrhu zákona toto spojení v modifikované podobě, konkrétně v podobě „výlučně administrativní povahy“.	Akceptováno.
Text upraven. 	
MV	K čl. I bodu 223 – k § 85a odst. 4 zákona č. 127/2005 Sb.:
	V odstavci 4 doporučujeme přeformulovat takto: „(4) Úřad průběžně monitoruje dodržování podmínek podle odstavce 2. Úřad může jednou za rok vyzvat podnikatele s významnou tržní silou, aby mu poskytl zprávu o dodržování podmínek podle odstavce 3 
ve lhůtě, kterou stanoví a která nesmí být kratší než 3 měsíce.“.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 226 – k § 86e odst. 3 písm. b) zákona č. 127/2005 Sb.:
V § 86e odst. 3 písm. b) je třeba upravit formulaci „v souladu s tímto článkem“, která byla převzata zřejmě z evropského předpisu, nicméně v kontextu zákona o elektronických komunikacích nedává bez upřesnění smysl.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 236 – k § 97 odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
Dáváme k uvážení, zda požadavek na uznávaný elektronický podpis nenahradit kvalifikovaným elektronickým podpisem ve smyslu ustanovení § 5 zákona č. 297/2016 Sb., o službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce, ve znění zákona č. 183/2017 Sb. Zmíněný zákon stanovuje obecná pravidla používání elektronického podpisu, elektronické pečetě a elektronického časového razítka v České republice. V případě, kdy se elektronicky podepisuje dokument, kterým právně jedná stát, územní samosprávný celek, právnická osoba zřízená zákonem nebo právnická osoba zřízená nebo založená státem, územním samosprávným celkem nebo právnickou osobou zřízenou zákonem nebo jiná neuvedená osoba při výkonu své působnosti, má být použit k elektronickému podpisu kvalifikovaný elektronický podpis. 
V tomto případě by došlo zvláštní právní úpravou k „zeslabení“ požadavku 
na kvalifikovaný elektronický podpis, jak jej stanovuje obecný právní předpis. Za uznávaný elektronický podpis se považuje dle § 6 odst. 2 zákona č. 297/2016 Sb. zaručený elektronický podpis založený na kvalifikovaném certifikátu pro elektronický podpis nebo kvalifikovaný elektronický podpis. Necháváme na zvážení navrhovatele, zda umožnit podepsat žádost „pouze“ uznávaným elektronickým podpisem, nebo trvat na kvalifikovaném elektronickém podpisu.	Vysvětleno.
Na základě připomínky jiného připomínkového místa byl požadavek na uznávaný elektronický podpis vypuštěn.	
MV	K čl. I bodu 254 – k § 107 odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
Samotný návrh na doplnění § 107 odst. 2 na konci věty první o slova „na základě otevřeného a transparentního výběrového řízení provedeného Ministerstvem“ je pouhým přepisem čl. 7 odst. 1 směrnice 2018/1972/EU. Podle našeho názoru je smyslem tohoto článku, aby členské státy zajistily, že výběr bude probíhat otevřeně a transparentně, tj. aby pro takový výběr stanovily vnitrostátním předpisem podmínky (procesní), ne aby pouze zopakovaly text směrnice ve svém vnitrostátním předpisu, aniž by stanovily, co se otevřeným a transparentním výběrovým řízením myslí. 
Proto doporučujeme toto výběrové řízení zejména procesně blíže specifikovat, např. vhodným odkazem na přiměřené použití ustanovení zákona o státní službě o výběrovém řízení (§ 24 až 29, § 54 a § 164 zákona o státní službě).	Neakceptováno.
Bude zachována stávající praxe.	
MV	K čl. I bodu 255 – k § 107 odst. 6 zákona č. 127/2005 Sb.:
Navrhovanou úpravu § 107 odst. 6, která je pouhou transpozicí čl. 7 odst. 2 směrnice 2018/1972/EU, vnímáme jako nevhodnou, neboť podle ní bude možno člena Rady odvolat pouze v případě ztráty bezúhonnosti, svéprávnosti, nebo v případě odejmutí vysokoškolského titulu, jak vyplývá z odstavce 3 novelizovaného ustanovení, kde jsou stanoveny podmínky pro jmenování členem Rady. Navrhovaná úprava tak zcela rezignuje 
na dosavadní znění, kdy člena Rady bylo možno odvolat v případě hrubého nebo opakovaného méně závažného porušení jeho povinností, nemoci trvale znemožňující vykonávání jeho úkolů nebo nevykonávání funkce po dobu delší než 6 měsíců. 
V této souvislosti proto doporučujeme zpřesnit podmínky pro jmenování členem Rady.	Vysvětleno.
Navržené odstranění věty o možnosti odvolání člena Rady v případě hrubého nebo opakovaného méně závažného porušení jeho povinností bylo vypuštěno. 	
MV	K čl. I bodu 265 – k § 112a zákona č. 127/2005 Sb.:
	Doporučujeme zvážit nezbytnost tohoto novelizačního bodu, neboť máme za to, 
že věc již řeší § 27 věta první kompetenčního zákona a § 8 odst. 2 správního řádu.	Vysvětleno.
S ohledem na specifickou problematiku se nastavuje explicitní spolupráce obdobně, jako v případě ÚOHS a RRTV.	
MV	K čl. I bodu 308 – k § 118 odst. 24 písm. c) zákona č. 127/2005 Sb.:
	Doporučujeme slova „odstavce 6 písm. a) až f)“ nahradit slovy „odstavce 6“, neboť uvádění jednotlivých písmen není nutné, jestliže se stejná pokuta vztahuje na všechny písmena uvedená v odstavci 6.	Akceptováno.
Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
MV	K čl. I bodu 311 – k § 119 odst. 1 zákona č. 127/2005 Sb.:
	V § 119 odst. 1 navrhujeme uvést písmeno h) v tomto znění:
„h) poruší zákaz zneužití účastnického čísla nebo adresy elektronické pošty podle § 93“.	Akceptováno.
Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
MV	K čl. I bodu 334 – k § 134 odst. 3 písm. e) zákona č. 127/2005 Sb.:
Navrhované ustanovení je třeba formulovat v souladu s § 3 odst. 3 písm. i) zákona č. 133/2000 Sb., o evidenci obyvatel a rodných číslech a o změně některých zákonů (zákon o evidenci obyvatel) například následovně:
„e) datum nabytí právní moci rozhodnutí soudu o omezení svéprávnosti včetně uvedení čísla jednacího a označení soudu, který o omezení svéprávnosti rozhodl, jméno, popřípadě jména, příjmení a rodné číslo opatrovníka a datum nabytí právní moci rozhodnutí soudu 
o zrušení omezení svéprávnosti,“.	Akceptováno.
Text upraven. 	
MV	K čl. I bodu 336 – k § 134 odst. 4 písm. l) zákona č. 127/2005 Sb.:
Navrhované ustanovení je třeba formulovat v souladu s § 158 odst. 1 písm. d) 
bodem 1 zákona č. 326/1999 Sb., o pobytu cizinců na území České republiky a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, například následovně:
„l) den nabytí právní moci rozhodnutí soudu o omezení svéprávnosti, číslo jednací rozhodnutí soudu o omezení svéprávnosti a označení soudu, který rozhodl o omezení svéprávnosti, fotokopie rozhodnutí soudu o omezení svéprávnosti a den, kdy došlo 
k ukončení omezení svéprávnosti,“.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I – nad rámec novelizace zákona č. 127/2005 Sb.:
	Navrhujeme novelizovat i stávající § 61 odst. 3 a § 98 odst. 3 zákona, kde požadujeme slova „přístup k číslům tísňového volání“ nahradit slovy „přístup k tísňovým číslům“. Vzhledem k nově zaváděné terminologii užívané v jiných částech návrhu [kupříkladu § 33 odst. 1 a § 118 odst. 8 písm. a)] je žádoucí, aby byl v rámci zákona používán totožný pojem, tj. „tísňová čísla“.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. VII bodu 2 – k § 4 písm. a) zákona č. 374/2011 Sb.:
	Navrhujeme novelizační bod přeformulovat tak, aby byla zrušena i nadbytečná legislativní zkratka. Navrhujeme novelizační bod formulovat následovně:
„2. V § 4 písm. a) se slova „příjem volání na národní číslo tísňového volání“ nahrazují slovy 
„příjem tísňové komunikace na národní tísňové číslo“ a slova „dále jen („tísňové volání“)“ se zrušují.
CELEX: 32018L1972“.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. VII bodu 5 – k § 29 zákona č. 374/2011 Sb.:
	Navrhujeme stávající § 29 bez náhrady zrušit, tj. nenahrazovat jej navrženým textem. Deklarace toho, že je třeba plnit povinnosti uložené jinými zákony, se jeví jako nadbytečná. Navíc se neztotožňujeme ani s navrženou formulací tohoto ustanovení, neboť tímto zákonem jsou dotčeny podmínky příjmu na národním tísňovém čísle.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. VII – nad rámec novelizace zákona č. 374/2011 Sb.:
	Navrhujeme doplnit novelizační bod, který by v § 11 odst. 1 jednoznačně vymezil vztah zdravotnického operačního střediska k zákonu o elektronických komunikacích, současně by také určil, že toto středisko je centrem tísňové komunikace (srov. úpravu obsaženou v zákoně č. 320/2015 Sb.).
	Novelizační bod by mohl znít:
„X. V § 11 se na konci odstavce 1 doplňuje věta „Zdravotnické operační středisko je centrem tísňové komunikace na národní tísňové číslo 155.““.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. IX bodu 1 – k § 16 odst. 3 písm. e) a § 18 odst. 2 písm. c) bodu 5 zákona 
č. 372/2011 Sb.:
	Navrhujeme z nově vkládaného textu odstranit slova „pro tísňovou komunikaci“. 
Z definice tísňové komunikace obsažené v § 33 zákona o elektronických komunikacích je jasné, že tísňové číslo slouží pro tísňovou komunikaci. 	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. XIII – k účinnosti:
Upozorňujeme, že ode dne 31. prosince 2019 nabývá účinnosti zákon 
č. 277/2019 Sb., který zavádí institut tzv. jednotných dat nabytí účinnosti, a to vždy k 1. lednu nebo k 1. červenci kalendářního roku. Bylo by tedy vhodné datum nabytí účinnosti navrhovaného právního předpisu v tomto směru upravit.
V souvislosti s tímto rovněž poukazujeme na lhůtu stanovenou k implementaci směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (CELEX: 32018L1972).	Neakceptováno.
Z důvodu naléhavého veřejného zájmu, mimo jiné jde o transpozici evropského práva, a zachování dostatečné legisvakanční lhůty se navrhuje flexibilní nabytí účinnosti. 	
MV	Připomínky legislativně technické a formálního charakteru:

K členění právního předpisu:
	Navrhujeme v souladu s čl. 54 odst. 3 Legislativních pravidel vlády upravit pořadí novel právních předpisů, které jsou návrhem také měněny, tedy řadit je v pořadí, v jakém byly novelizované právní předpisy vyhlášeny ve Sbírce zákonů. Připomínáme také, že 
v nadpisech částí návrhu právního předpisu se používají zkrácené citace novelizovaného právního předpisu.
K názvu:
	V názvu zákona doporučujeme slova „o změně některých dalších zákonů“ nahradit slovy „některé další zákony“.

K úvodním větám:
	Doporučujeme revidovat všechny úvodní věty a doplnit chybějící novely příslušných právních předpisů, současně také navrhujeme provést jejich kontrolu, neboť nezřídka jsou v úvodních větách obsaženy nesouvisející novely (např. v úvodní větě k zákonu 
o provozování rozhlasového a televizního vysílání je uveden zákon č. 162/2007 Sb., který s předmětným zákonem nijak nesouvisí; patrně měl být ve výčtu uveden zákon 
č. 160/2007 Sb.). Dále pak navrhujeme novely v rámci úvodních vět vypisovat v chronologickém pořadí a před slovy „se mění takto“ doplnit chybějící čárku. 

K poznámkovému aparátu:
	Navrhujeme podrobit revizi celý poznámkový aparát tak, aby bylo zohledněno, že odkazy na poznámky pod čarou jsou v textu obsaženy ve formě horního indexu. Dále navrhujeme kontrolu odkazů, neboť v několika poznámkách pod čarou je odkazováno na zrušené právní předpisy apod.
	
K citacím evropských právních předpisů:
	Navrhujeme upravit v poznámkách pod čarou názvy jednotlivých právních předpisů Evropské unie, tj. uvádět jejich názvy tak, jak byly publikovány v Úředním věstníku Evropské unie. To znamená, že součástí názvu je i datum vydání právního předpisu (srov. například poznámku pod čarou č. 1)	Akceptováno.
Text bodové novely bude upraven.	
MV	K čl. I bodu 122 – k § 32 odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb.:
	Doporučujeme vypustit slovo „taxativní“ pro nadbytečnost.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 194 – k § 63 odst. 6 zákona č. 127/2005 Sb.:
	V souladu se obvyklou legislativní praxí navrhujeme odstavec 6 členit na písmena, nikoliv na body. Odstavce se dle čl. 26 odst. 4 Legislativních pravidel vlády člení 
na pododstavce, které se na počátku označují malými písmeny s kulatou závorkou.		
MV	K čl. I bodu 303 – k § 118 odst. 12 písm. q) zákona č. 127/2005 Sb.:
Doporučujeme písmeno „v“ před slovem „podle“ vypustit.	Akceptováno.
Text upraven.	
MV	K čl. I bodu 304 – k § 118 odst. 13 zákona č. 127/2005 Sb.:
1	V § 118 odst. 13 písm. d) doporučujeme slovo „nesjedná“ nahradit slovem „nejedná“ v souladu s dosavadním zněním zákona.

2	V § 118 odst. 13 písm. f) doporučujeme před slovo „komunikace“ vložit slovo „zlomyslná“.

3	V § 118 odst. 13 písm. l) doporučujeme odkaz na § 34 odst. 10 nahradit odkazem 
na § 34 odst. 4.

K čl. I bodu 305 – k § 118 odst. 14 zákona č. 127/2005 Sb.:
 1	V § 118 odst. 14 písm. q) doporučujeme slova „v souladu“ nahradit slovem „podle“.

 2	V § 118 odst. 14 písm. r) doporučujeme odkaz na § 63 odst. 35 nahradit odkazem 
na § 63 odst. 5. Upozorňujeme, že odkazy ve skutkových podstatách přestupků bude obecně nutné podrobit revizi poté, co budou v textu návrhu zákona promítnuty jednotlivé připomínky.

K čl. I bodu 310 – k § 119 odst. 1 písm. e) zákona č. 127/2005 Sb.:
	Doporučujeme před slovo „komunikaci“ vložit slovo „zlomyslnou“.	Vysvětleno.
§ 79 odst. 1 obsahuje povinnost sjednat propojení. V tomto ohledu bylo zmíněné ustanovení upraveno. 

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven.

Akceptováno.
Text upraven	
MV	K čl. I bodu 336 – k § 134 odst. 4 písm. l) zákona č. 127/2005 Sb.:
Navrhujeme slovo „opatrovníka“ nahradit slovem „opatrovníků“.	 

K čl. VI – k úvodní větě:
Před slovy „se slova“ navrhujeme doplnit čárku.

K čl. V – k nadpisu:
	Navrhujeme v nadpisu doplnit za slovo „Změna“ slovo „zákona“.	Akceptováno jinak.
Došlo ke změně textu akceptací předchozí připomínky MV.

Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění.

Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění.	
MV	K čl. VII – k úvodní větě:
Slova „ve znění zákona č. 385/2012 Sb. a zákona č. 183/2017 Sb.“ navrhujeme z obou stran oddělit čárkami.

K čl. VIII – k úvodní větě:
	Slova „ve znění zákona č. 183/2017 Sb.“ navrhujeme z obou stran oddělit čárkami.

K čl. X – k úvodní větě:
	Navrhujeme úvodní větu uvést ve znění: „V § 2 zákona č. 194/2017 Sb., o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací 
a o změně některých souvisejících zákonů, se na konci písmene c) tečka nahrazuje čárkou 
a doplňuje se bod 6, který zní:…“.	Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění.

Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění. 

Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění.	
MV	K čl. XIII – k nadpisu:
	Slovo „Účinnost“ navrhujeme nahradit slovem „ÚČINNNOST“.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text bodové novely bude upraven.	
MK	K bodu 31 – k § 15 odst. 1 
Upozorňujeme, že poslední věta v tomto ustanovení nemá normativní charakter, resp. jde pouze o označení právního předpisu. Proto doporučujeme, aby tato věta uvedena v poznámce pod čarou, pokud na ni odkazuje text v § 15 odst. 1, nebo byla z legislativního textu vypuštěna.   	Neakceptováno.
V souladu s Legislativními pravidly vlády.	
MK	K části XX – nad rámec připomínek
V rámci probíhajícího meziresortního připomínkového řízení k návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony, oslovilo Ministerstvo kultury provozovatele veřejnoprávního vysílání se žádostí o jejich případné připomínky k navrhované úpravě.

Na základě této výzvy předložil Český rozhlas požadavek, aby do zpracovávaného návrhu zákona byla zařazena část obsahující změnu zákona č. 484/1991 Sb., o Českém rozhlasu, ve znění pozdějších předpisů. V rámci této změny Český rozhlas navrhuje upravit povinnost Českého telekomunikačního úřadu vyhradit bez omezení doby platnosti Českému rozhlasu rádiové kmitočty, které umožňují pokrytí území České republiky rozhlasovými programy a dalším obsahem v pásmu vyhrazeném podle národní kmitočtové tabulky pro zemské digitální rozhlasové vysílání, a to zejména ve III. televizním pásmu (rozhlasový multiplex veřejné služby). Návrh dále stanoví, že práva k vyhrazeným rádiovým kmitočtům se v rozhlasovém multiplexu veřejné služby udělují na žádost Českého rozhlasu přídělem bez předchozího výběrového řízení podle zákona o elektronických komunikacích.

Při Ministerstvu kultury probíhají pravidelná jednání pracovního koordinačního orgánu pro vyhodnocování postupu a přípravu dalších rozhodnutí v oblasti digitalizace rozhlasového vysílání, který Ministerstvo kultury zřídilo v souladu s usnesením vlády č. 730 ze dne 
24. srpna 2016, resp. dle jím schváleného Návrhu rozvoje zemského digitálního vysílání Českého rozhlasu. Dlouhodobým tématem diskusí na těchto jednáních je mj. otázka dalšího zemského digitálního vysílání Českého rozhlasu v DAB+ (po ukončení současného experimentálního vysílání zaručeného přídělem kmitočtů do roku 2021), včetně možnosti vyhradit pro účely tohoto vysílání Českému rozhlasu rádiové kmitočty pro vlastní celoplošný multiplex veřejné služby.

Dne 22. ledna 2020 proběhlo další jednání uvedené pracovní skupiny, na němž Český rozhlas informoval, že zpracoval návrh příslušné právní úpravy, která by existenci rozhlasového multiplexu veřejné služby a příděl rádiových kmitočtů pro jeho provozování upravila. Zástupce Ministerstva průmyslu a obchodu na tomto jednání pracovní skupiny, jak vyplývá ze zápisu jejího jednání, opakovaně navrhl, aby Ministerstvo kultury uvedený návrh Českého rozhlasu předložilo Ministerstvu průmyslu a obchodu v rámci probíhajícího připomínkového řízení k návrhu na změnu zákona o elektronických komunikacích. Zástupce Ministerstva průmyslu a obchodu rovněž konstatoval, že bude-li návrh Českého rozhlasu tímto způsobem Ministerstvu průmyslu a obchodu předložen, zajistí tento úřad součinnost a konzultaci se všemi dotčenými orgány v rámci vypořádání připomínkového řízení (včetně případného dopracování návrhu). Proti uvedenému postupu nevznesl námitku nebo nesouhlas žádný ze členů pracovního orgánu (včetně zástupců provozovatelů soukromého rozhlasového vysílání).

Ministerstvo kultury tedy na základě výsledku jednání pracovní skupiny, výzvy Ministerstva průmyslu a obchodu a žádosti Českého rozhlasu, předkládá Ministerstvu průmyslu a obchodu dále uvedený návrh na změnu zákona o Českém rozhlasu. V souladu s výše uvedeným Ministerstvo kultury znovu připomíná, že se jedná o návrh zpracovaný Českým rozhlasem. Posouzení věcné přípustnosti jeho obsahu nicméně nenáleží do věcné kompetence Ministerstva kultury. Pro rozhodnutí Ministerstva průmyslu a obchodu, zda níže uvedený návrh právní úpravy lze předložit vládě k rozhodnutí, budou klíčové dvě podmínky.

Podklad zpracovaný Českým rozhlasem navrhuje, aby v rámci pásma vyhrazeného podle národní kmitočtové tabulky pro zemské digitální rozhlasové vysílání (zejména ve III. televizním pásmu), byla Českému rozhlasu ze strany státu poskytnuta určitá výhoda na relevantním trhu, a to na úkor provozovatelů soukromého rozhlasového vysílání. Český rozhlas je sice veřejnoprávní institucí, která své vysílání neprovozuje za účelem zisku, avšak jeho existence a působení na trhu rozhlasového vysílání (tedy na tzv. relevantním trhu) má na ostatní účastníky tohoto trhu nepominutelné dopady v oblasti poslechovosti, reklamy, sponzoringu, výroby a prodeje pořadů i jiných produktů, apod. Rozhodující stanovisko k případnému zavedení Českým rozhlasem navrhované právní úpravy a k parametrům této úpravy proto přísluší zaujmout Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže. Ministerstvo kultury nemůže a nesmí do této výlučné kompetence ÚOHS ingerovat. ÚOHS může vyslovit svůj souhlas v uvedené věci za předpokladu, že se vyčlenění rádiových kmitočtů pro Český rozhlas, resp. právní úprava tohoto vyčlenění, provede způsobem, který nepovede k nepříznivému ovlivnění nebo přímo k narušení hospodářské soutěže na předmětném trhu. Aby mohl ÚOHS věc posoudit, měl by mít od Českého rozhlasu k dispozici nejen návrh příslušné právní úpravy a její vysvětlení a odůvodnění, ale též podrobné písemné rozvedení představy Českého rozhlasu o způsobu jeho dalšího působení na relevantním trhu, bude-li ze strany ÚOHS požadováno. Teprve ze stanoviska ÚOHS vyplyne, zda Českým rozhlasem navrhovanou právní úpravu lze předložit vládě k rozhodnutí.

Druhou nezbytnou podmínkou přípustnosti navrhované právní úpravy je vyhodnocení jejího souladu s evropskými předpisy k problematice přípustné veřejné podpory pro veřejnoprávní vysílání. Provozovatelé veřejnoprávního vysílání ve státech Evropské unie jsou vázáni Sdělením Komise 2009/C 257/01 o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání. Podle tohoto závazného evropského výkladového předpisu je každý provozovatel veřejnoprávního vysílání povinen před zahájením poskytování nové služby nebo podstatné změny stávající služby vyhodnotit, zda takový záměr splňuje podmínky veřejné služby, pro jejíž plnění je provozovateli poskytována veřejná podpora. Toto zevrubné zhodnocení musí pochopitelně provést Český rozhlas, pokud jej již nezpracoval předtím, než zahájil současné experimentální zemské digitální vysílání v DAB+. Současně je dle tohoto předpisu orgán členského státu, do jehož kompetence příslušná problematika spadá, povinen zhodnotit celkový dopad nové služby na trh. V tomto ohledu bude závazné nejen stanovisko Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže, do jehož kompetence spadá otázka veřejné podpory a hospodářské soutěže, ale i stanovisko Českého telekomunikačního úřadu k otázce, zda přídělem veřejnoprávního multiplexu k provozování zemského digitálního rozhlasového vysílání zejména ve III. televizním pásmu, nemohou být ohroženy zájmy provozovatelů soukromého rozhlasového vysílání, zejména z hlediska zachování dostatečné přenosové kapacity pro stávající a případně další zájemce.

Ministerstvo kultury připomíná, že pro oblast rozvoje digitálního rozhlasového vysílání přijala vláda usnesení č. 730 ze dne 24. srpna 2016, které stále platí a je závazné pro všechny státní orgány, tedy i pro Ministerstvo průmyslu a obchodu a Český telekomunikační úřad. Tímto usnesením vláda uložila ministrům kultury, průmyslu a obchodu, a předsedům Rady Českého telekomunikačního úřadu a Rady pro rozhlasové a televizní vysílání postupovat podle opatření uvedených ve schváleném návrhu rozvoje zemského digitálního rozhlasového vysílání Českého rozhlasu. Tato opatření přitom ukládají Ministerstvu kultury ve spolupráci s MPO, RRTV, Českým rozhlasem a ČTÚ vyhodnotit etapu zahájení řádného zemského digitálního vysílání Českého rozhlasu a rozvoj digitálního rozhlasového vysílání a zpracovat Strategii rozvoje zemského rozhlasového vysílání, včetně návrhu regulačního a legislativního rámce, s termínem splnění v roce 2021. Z uvedeného vyplývá, že návrh dalšího postupu v rozvoji zemského digitálního vysílání (včetně možnosti zákonného vyhrazení kmitočtů pro Český rozhlas k provozování vlastního multiplexu veřejné služby) by měl být formulován teprve po vyhodnocení pilotního digitálního vysílání Českého rozhlasu, které má probíhat až do roku 2021, a po vyhodnocení rozvoje digitálního rozhlasového vysílání jako takového. Bude-li přistoupeno k tomu, že se vládě předloží k rozhodnutí návrh právní úpravy zpracovaný Českým rozhlasem, musí se MPO vypořádat s existencí uvedeného platného usnesení vlády a úkoly, které jsou jím uloženy, a náležitě odůvodnit určité vybočení z tohoto usnesení, které tento krok představuje. 

Na základě výše uvedeného Ministerstvo kultury s předmětnou novelou zákona o Českém rozhlasu souhlasí za předpokladu, že ÚOHS ve svém stanovisku k této novele nebude spatřovat nepřípustnou státní podporu ve smyslu Sdělení Komise 2009/C 257/01, ani neuplatní námitky z důvodu možného negativního ovlivnění či dokonce narušení hospodářské soutěže na relevantním trhu digitálního rozhlasového vysílání, a předkládá Ministerstvu průmyslu a obchodu návrh Českého rozhlasu k zajištění další součinnosti se subjekty, jichž se dopady navrhované právní úpravy týkají (Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, Český rozhlas, Český telekomunikační úřad). 	Akceptováno ve smyslu připomínky. 
Text formulačně upraven na základě připomínek ČTÚ a ÚOHS.
	
NSZ	1	1 K bodu 237 (§ 97 odst. 3)

Změna navrhovaná ve vztahu k § 97 odst. 3 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o elektronických komunikacích“) souvisí s rozšířením definice služby elektronických komunikací. 

Službou elektronických komunikací se podle § 2 odst. 3 písm. a) zákona o elektronických komunikacích ve znění návrhu rozumí služba obvykle poskytovaná za úplatu prostřednictvím sítí elektronických komunikací, která s výjimkou služeb poskytujících obsah přenášený prostřednictvím sítí a služeb elektronických komunikací nebo vykonávajících redakční dohled nad tímto obsahem zahrnuje službu přístupu k internetu, interpersonální komunikační službu a služby spočívající zcela nebo převážně v přenosu signálů, například přenosové služby používané pro poskytování služby komunikace mezi stroji a pro rozhlasové a televizní vysílání.

Uvedená definice vyplývá z čl. 2 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace. Právě tato směrnice je předkládaným návrhem transponována do vnitrostátního právního řádu.

Interpersonální komunikační službou se podle § 2 odst. 3 písm. b) zákona o elektronických komunikacích ve znění návrhu rozumí služba obvykle poskytovaná za úplatu, která prostřednictvím sítí elektronických komunikací umožňuje přímou interpersonální a interaktivní výměnu informací mezi konečným počtem osob, kdy osoby, které komunikaci zahajují nebo se jí účastní, určují příjemce informace, a která nezahrnuje služby, jež interpersonální a interaktivní komunikaci umožňují pouze jako nepodstatnou pomocnou funkci, která je ze své podstaty spjata s jinou službou.

Zákon o elektronických komunikacích ve znění návrhu dále rozlišuje interpersonální komunikační službu založenou na číslech [§ 2 odst. 3 písm. c) ve znění návrhu] a interpersonální komunikační službu nezávislou na číslech [§ 2 odst. 3 písm. d) ve znění návrhu]. Interpersonální komunikační službou nezávislou na číslech se podle návrhu rozumí interpersonální komunikační služba, která není spojena s veřejně přidělenými čísly, tj. číslem nebo čísly uvedenými v národních nebo mezinárodních číslovacích plánech, nebo která neumožňuje komunikaci s číslem nebo čísly uvedenými v národních nebo mezinárodních číslovacích plánech. 

Vzhledem k nové (širší) definici služby elektronických komunikací, vyjímá návrh z povinnosti uchovávat provozní a lokalizační údaje podle § 97 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích (srov. toto ustanovení ve znění návrhu) interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech. Interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech vyděluje návrh z povinnosti podle § 97 odst. 3 nepochybně proto, aby zůstalo zachováno současné status quo, kdy povinnost uchovávat provozní a lokalizační údaje nedopadá na subjekty poskytující služby informační společnosti podle zákona č. 480/2004 Sb., o některých službách informační společnosti a o změně některých zákonů (zákon o některých službách informační společnosti), ve znění pozdějších předpisů. To lze ostatně dovodit i z důvodové zprávy (viz zvláštní část důvodové zprávy, část první, čl. I, bod 237).

Interpersonální komunikační službu nezávislou na číslech [§ 2 odst. 3 písm. d)] tedy považuje návrh zákona v § 97 odst. 3 za výjimku, na kterou současná právní úprava nedopadá. 

V této souvislosti si dovolujeme upozornit i na jiný možný výklad vztahující se k § 97 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích ve znění návrhu.

V případě, že interpersonální komunikační služba nebude vytvořena na bázi národního a mezinárodního číslovacího plánu, které jsou propojeny s veřejně přidělenými číslovacími zdroji, ale například na základě rozhodnutí právnické nebo fyzické osoby zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací (dále jen „ISP“ – Internet service provider), nebude se podle dikce zákona o elektronických komunikacích jednat o interpersonální komunikační službu založenou na číslech.

Ustanovení § 97 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích by tedy mohlo být vykládáno například tak, že v situaci, kdy ISP vytvoří „síť“ a v ní zprovozní např. IP telefonii, či jiný způsob umožňující komunikaci mezi koncovými body či mezi koncovými uživateli, není povinen o takovéto komunikaci uchovávat provozní a lokalizační údaje. Za takového výkladu by se tedy povinnost uchovávat provozní a lokalizační údaje oproti současnému právnímu stavu ještě zúžila.

Uvedenému výkladu, přestože máme za to, že jde proti úmyslu zákonodárce, přisuzujeme patřičnou váhu, a navrhujeme změnit dikci § 97 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích ve znění návrhu.

První možností je vyjmutí vyloučení interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech z povinnosti uchovávat provozní a lokalizační údaje podle § 97 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích.

Stran tohoto návrhu upozorňujeme na plenární nález Ústavního soudu ze dne 14. 5. 2019 sp. zn. Pl. ÚS 45/17, ve kterém Ústavní soud shledal právní úpravu data retention jako ústavně konformní. V rámci nálezu Ústavní soud mimo jiné uvedl závěr, že „z hlediska transparentnosti postupu orgánů veřejné moci, stejně jako kontroly nad zásahy do soukromí jednotlivce, je lepší jasně, přesně a dostatečně přísně vymezený zákonný rámec principu data retention (viz dále), než "legislativní stín", v němž by se jinak pohybovali jak operátoři při uchovávání provozních a lokalizačních údajů, tak orgány veřejné moci (zejména orgány činné v trestním řízení) ve snaze získat přístup k nim. Je mylná představa, že opuštění principu data retention eliminuje riziko zneužití vzniklých údajů“. S ohledem na uvedené závěry tedy nevidíme důvod, proč by se povinnost uchovávat provozní a lokalizační údaje nemohla vztahovat také na interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech. Máme přitom za to, že není platný argument uvedený v důvodové zprávě (část první, čl. I, bod 237), že uchovávání provozních a lokalizačních údajů ve vztahu k těmto službám není možné, když již za současné právní úpravy jsou tyto údaje orgány činnými v trestním řízení vyžadovány a získávány.

Alternativně navrhujeme definovat výjimku z povinnosti podle § 97 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích prostřednictvím subjektu a nikoliv prostřednictvím druhu služby elektronických komunikací. V tomto ohledu by mohl znít § 97 odst. 3 věta první zákona o elektronických komunikacích ve znění návrhu následovně: 

Právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, s výjimkou subjektu poskytující služby informační společnosti podle zvláštního předpisuxx, je povinna uchovávat po dobu 6 měsíců provozní a lokalizační údaje, které jsou vytvářeny nebo zpracovávány při zajišťování jejích veřejných komunikačních sítí a při poskytování jejích veřejně dostupných služeb elektronických komunikací 37b).
_______________
xx Zákon č. 480/2004 Sb., o některých službách informační společnosti a o změně některých zákonů (zákon o některých službách informační společnosti), ve znění pozdějších předpisů.	Akceptováno.
Vypuštěno, bude řešeno přechodným ustanovením.
x. Právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací jako osoba povinná podle § 97 odst. 1, 3 a 6 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, se považuje za právnickou nebo fyzickou osobu zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací podle zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, ve znění účinném přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona.
	
NSZ	2	2 K bodu 191 a 238

Obdobnou změnu jako ve vztahu k § 97 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích ve znění návrhu, navrhujeme i ve vztahu k § 97 odst. 5 ve znění návrhu a § 61 odst. 4 zákona o elektronických komunikacích ve znění návrhu.

Ustanovení § 97 odst. 5 zákona o elektronických komunikacích ve znění návrhu stanoví: „Právnická nebo fyzická osoba poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, s výjimkou interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech, je povinna na žádost poskytnout informace z databáze všech svých účastníků orgánu oprávněnému k jejich vyžádání podle zvláštního právního předpisu, a to na jeho náklady. Formu a rozsah poskytovaných informací stanoví prováděcí právní předpis.“ 

Citované ustanovení přitom souvisí s povinností podle § 61 odst. 4 zákona o elektronických komunikacích ve znění návrhu, podle kterého má podnikatel poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, s výjimkou interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech, povinnost vést aktuální databázi všech svých účastníků a je oprávněn pro účely této databáze získávat a používat jejich rodná čísla. Podnikatel poskytující službu prostřednictvím mobilní sítě má dále povinnost vést v této databázi jemu dostupné údaje o aktivovaných předplacených kartách v jeho síti.

Stejně jako ve vztahu k § 97 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích navrhujeme buďto z daných ustanovení vypustit výjimku pro interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech, popřípadě tuto výjimku definovat podle subjektu, jak je uvedeno výše.	Akceptováno
Vypuštěno, bude řešeno přechodným ustanovením.
x. Právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací jako osoba povinná podle § 97 odst. 1, 3 a 6 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, se považuje za právnickou nebo fyzickou osobu zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací podle zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích, ve znění účinném přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona.
	
BIS	A. K části první - Změna zákona o elektronických komunikacích: 

1)	K bodům 3., 111., 112., 126., 191., 237. a 238. - § 2 odst. 3, § 29, § 34, § 64 odst. 4, § 97 odst. 3 a 5.:
Navrhujeme v návrhu stanovit kritéria, která v případech jednotlivých poskytovaných služeb elektronických komunikací umožní vždy jednoznačně určit charakter této služby. 
Odůvodnění: 
V § 2 odst. 3 dochází k novému vymezení pojmu služba elektronických komunikací a k zavedení pojmu interpersonální komunikační služba, která může být buď založena na číslech, anebo může být na číslech nezávislá. Z definic obsažených v ustanovení § 2 odst. 3 písm. b), c) a d) podle našeho názoru jednoznačně nevyplývá, jaké služby je možno pod jednotlivé definice zahrnout (např. blog, chat), a to zejména v závislosti na skutečnosti, zda se pojem národní číslovací plán vztahuje nejen na telefonní čísla, ale i na identifikátory typu IP adresa.
V návaznosti na tuto nejednoznačnost definic a s ohledem na to, že předložený materiál neobsahuje návrh prováděcího právního předpisu, který stanoví číslovací plány, nebo novelu vyhlášky č. 117/2007 Sb., 
o číslovacích plánech sítí a služeb elektronických komunikací, nelze posoudit dopad navržených změn ustanovení § 29, § 34 a § 61 odst. 4. 
Stejně tak uvedená nejednoznačnost zakládá nejasnost ohledně dopadů na aplikaci § 97 odst. 3 a 5. 
Tato připomínka je zásadní. 	Vysvětleno.
Kodex rozšiřuje definiční aparát o interpersonální komunikační služby, a to obecně z důvodu, že je snaha postihnout i do budoucna technologický vývoj, který je dán dynamickým rozvojem digitální ekonomiky. Proto z povahy věci nelze explicitně „jednoznačně určit charakter této služby“. V podrobnostech odkazujeme na odůvodnění. 
Co se týká institutu podle § 97, tak je cílem dosáhnout toho, aby nedošlo ke změně povinných subjektů podle tohoto ustanovení, čehož bude dosaženo prostřednictvím přechodných ustanovení tak, aby rozsah povinných osob zůstal zachován jako v současné době. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
BIS	2)	K bodu 16 - § 10 odst. 1 písm. c):
Navrhujeme nahrazení textu citovaného ustanovení zněním obsaženým v současně platném a účinném § 10 odst. 1 písm. o), tedy slovy: „plnění povinností podle § 97“.
Odůvodnění:
Z návrhu ani důvodové zprávy není zřejmé, proč novelou ustanovení § 10 dochází k omezení možnosti ČTÚ všeobecným oprávněním stanovit konkrétní podmínky pouze na zajištění odposlechu podle § 97 odst. 1,
 a tedy mají být z tohoto oprávnění vyloučeny další povinnosti vyplývajících z ustanovení § 97, např. povinnosti uchovávat 
a oprávněným orgánům poskytovat provozní a lokalizační údaje, povinnosti oprávněným orgánům poskytnout informace z databáze všech svých účastníků. S navrženým omezením nesouhlasíme.
Tato připomínka je zásadní. 	Neakceptováno.
S ohledem na skutečnost, že institut data retention není stále upraven v evropském právu a zároveň Kodex vymezuje všeobecné oprávnění striktním způsobem, v tomto případě řeší pouze odposlechy, proto se nejeví jako akceptovatelné, aby bylo možné vydat VO v souvislosti s tímto institutem (uchovávání provozních a lokalizačních údajů). 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
BIS	3) K § 15  - nad rámec novelizace:
Navrhujeme doplnit do návrhu ustanovení, na základě kterého by BIS 
(a zpravodajské služby obecně a případně i další bezpečnostní složky)  měla přístup k údajům o osobě držitele individuálního oprávnění 
k využívání rádiových kmitočtů včetně rádiových kmitočtů pro experimentální účely, k informacím o udělených krátkodobých oprávnění k využívání rádiových kmitočtů a k informacím o přidělených volacích značkách a identifikačních číslech a kódech.
Odůvodnění: 
Jedná se o údaje využitelné při plnění úkolů v rámci působnosti zpravodajských služeb. Jde o rozšíření okruhu dostupných údajů nad rámec základních údajů obsažených ve veřejně přístupné evidenci vedené dle § 15 odst. 5.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno jinak.

Ustanovení § 15 odst. 5 bylo doplněno v tom smyslu, že veřejný přístup není o informacím o osobě držitele, který je fyzickou osobou. Na právnickou osobu se toto nevztahuje.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
BIS	4) K bodu 191 - § 61 odst. 4:
Do zákona o elektronických komunikacích navrhujeme doplnit povinnou registraci uživatelů předplacených SIM karet, a to například následující úpravou novelizovaného ustanovení § 61 odst. 4 a vložením nového 
§ 61a: 
„(4) Podnikatel poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, s výjimkou interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech, je povinen vést aktuální databázi všech svých účastníků a je oprávněn pro účely této databáze získávat a používat jejich rodná čísla. Podnikatel podle věty první poskytující službu prostřednictvím mobilní sítě v této databázi vede rovněž jemu dostupné údaje o aktivovaných předplacených kartách v jeho síti databázi účastníků využívajících předplacené karty.“

a
„61a
Prodejce předplacené karty je povinen podnikateli poskytujícímu veřejně dostupnou telefonní službu poskytnout údaje o účastníkovi veřejně dostupné telefonní služby, který bude tuto kartu využívat, za účelem vedení evidence podle § 61 odst. 4.“.

Odůvodnění: 
V současné době lze v České republice zakoupit anonymně SIM karty do mobilních telefonů. Následně tak nelze identifikovat účastníky veřejně dostupné telefonní služby. 
Navrhujeme proto, aby prodejci měli povinnost poskytnout (a tedy od kupujícího při prodeji zjišťovat) základní identifikační údaje kupujícího (uživatele) příslušné SIM karty podnikateli poskytujícímu veřejně dostupnou telefonní službu. 
Tato připomínka je zásadní.	Neakceptováno.
Registrace předplacených SIM karet je významným zásahem, který vyžaduje rozsáhlou analýzu dopadů, na jejímž základě by následně mohlo dojít k politickému rozhodnutí na úrovni vlády formou přijetí koncepčního materiálu nebo věcného záměru zákona.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo po projednání problematiky odstupuje od připomínky.	
BIS	5) K bodu 191 - § 61 odst. 4:
Navrhujeme toto ustanovení rozšířit tak, aby se povinnost vést aktuální databázi všech svých účastníků a povinnost tyto informace na žádost poskytnout orgánu oprávněnému k jejich vyžádání (§ 97 odst. 5) vztahovala i na tzv. virtuální operátory.
Odůvodnění: 
Uvedená povinnost je uložena podnikateli poskytujícímu veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, což však nedopadá na subjekty, které tuto službu sice konečným zákazníkům zprostředkují, ale technicky ji samy neposkytují, což v těchto případech využití zákonného oprávnění podle § 97 odst. 5 fakticky znemožňuje. 
Tato připomínka je zásadní. 	Vysvětleno.
Vztahuje se i na virtuální operátory, i ti jsou poskytovateli služeb elektronických komunikací.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
BIS	6) K § 97 v souvislosti s § 61 odst. 4 a § 118 – nad rámec novelizace: 
Navrhujeme sjednotit okruh subjektů, na které dopadá § 97 (uložení povinností) na straně jedné a § 118 odst. 8 a 14 (stanovení sankce) na straně druhé, případně vysvětlit důvod a účel rozdílné terminologie.
Odůvodnění:  
Přes změny provedené v uvedených ustanoveních zůstává v návrhu zachován rozdíl v určení okruhu subjektů, kterým zákon stanoví povinnosti v § 97 („právnická nebo fyzická osoba zajišťující/poskytující...“) a v odpovídajících sankčních ustanovení dle § 118 odst. 8 a 14, kde za přestupky odpovídá výhradně „podnikatel“. Stejně tak povinnost dle 
§ 61 odst. 4 zákona je uložena pouze podnikateli, navazující povinnost dle § 97 odst. 5 má však „právnická nebo fyzická osoba poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací“ (a za porušení této povinnosti odpovídá opět pouze podnikatel). 
Pokud není ani teoreticky možné, aby povinnosti stanovené § 97 popadly i na fyzickou nebo právnickou osobou, která není podnikatelem, domníváme se, že z důvodu právní jistoty a sladění terminologie by příslušná ustanovení § 97 měla být upravena. Pokud taková situace je možná, pak pro efektivní výkon agendy bezpečnostních složek by povinnosti stanovené § 97 měly být vymahatelné i vůči nepodnikajícím subjektům. Domníváme se, že toto je případ povinnosti vyplývající z § 97 odst. 1 týkající se odposlechu a záznamu zpráv pro všechny fyzické 
a právnické osoby zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, a to bez výjimky. Přestupku se dle § 118 odst. 14 dopustí podnikatel zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací. Podnikatelem však nemůže být fyzická a právnická osoba, která poskytuje interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech.
Tato připomínka je zásadní. 	Vysvětleno.
Jde o současné ustanovení zákona a nejsou známy výkladové problémy z praxe, a proto předkladatel nevidí důvod pro navrhovanou změnu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
BIS	7)	§ 97 odst. 1 písm. b) – nad rámec novelizace:
Navrhujeme aktualizovat znění poznámky pod čarou č. 37 tak, že výraz 
„§ 8“ se nahrazuje výrazem „§ 8a“. 
Odůvodnění: 
Upravený odkaz odpovídá současně platnému a účinnému znění zákona č. 154/1994 Sb., kde i ustanovení § 8a je v tomto případě relevantní, tedy odkaz ve formě „§ 6 až § 8“ by měl být aktualizován na znění „§ 6 až 
§ 8a“.  . 
Tato připomínka je zásadní. 	Akceptováno.
Text upraven.	
BIS	8) K bodu 238 - § 97 odst. 5:
Navrhujeme v návaznosti na ustanovení § 34 a § 34a do ustanovení 
§ 97 odst. 5 (nebo případně přímo do § 34 a § 34a) doplnit mechanismus, na základě kterého by oprávněné orgány byly automaticky poskytovatelem služby informovány o přenášených číslech 
a o změnách poskytovatele služby přístupu k internetu, pokud ke změně dochází v době realizace oprávnění dle předchozích odstavců § 97.
Odůvodnění:   
Dojde-li na základě povolení soudu k použití zpravodajské techniky při odposlechu a záznamu zpráv, zákon v tuto chvíli neřeší postup při změně poskytovatele sledované služby v průběhu tohoto období, což může vést ke zmaření účelu činnosti oprávněného orgánu.  
Tento problém by též byl vyřešen zřízením centrální databáze účastníků, která již dnes ve vztahu k uživatelům služeb elektronických komunikací funguje, avšak na smluvním základě bez stanovení zákonných pravidel.  
Tato připomínka je zásadní. 	Neakceptováno.
Pokud by mělo dojít k legislativní změně, muselo by dojít ke změně jednotlivých procesních předpisů k použití zpravodajské techniky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
BIS	B. Doplnění návrhu: 

9) Navrhujeme mezi právní předpisy, které jsou předloženým zákonem novelizovány, zařadit též novelu zákona č. 153/1994 Sb., 
o zpravodajských službách České republiky, ve znění pozdějších předpisů tak, že v § 11b se slova „veřejně dostupnou telefonní službu informaci z databáze všech jejích účastníků veřejně dostupné telefonní služby“ nahrazují slovy „veřejně dostupnou službu elektronických komunikací informace z databáze všech jejích účastníků“. 
Odůvodnění: 
Navrhujeme provést výše uvedenou změnu v návaznosti na změnu ustanovení § 97 odst. 5 zákona č. 127/2005 Sb.
Tato připomínka je zásadní.

C. Obecně k návrhu

BIS v návaznosti na poznatky z praxe a též v souvislosti s technickým rozvojem v oblasti elektronických komunikací disponuje podněty k úpravě elektronických komunikací, a to jak v rovině vyjasnění stávající úpravy, tak ke změnám z hlediska budoucí podoby právní úpravy. Tyto poznatky a podněty jsou z hlediska BIS zásadní, avšak zároveň jsou obecnějšího charakteru a tedy je není možné předložit formou řádných legislativních připomínek. BIS proto předkladateli tyto podněty zašle mimo připomínkové řízení současně s uplatněním připomínek k tomuto návrhu.  	Neakceptováno.
§ 97 odst. 5 na základě akceptace připomínky MV a NSZ nebude měněn.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

Předkládané návrhy vzhledem ke své formě a povaze v současné době nemohou být zahrnuty do aktuální novely zákona.	
BIS	Doporučující připomínky:

Věcné připomínky: 

1) K § 97 odst. 3 – nad rámec novelizace:
Navrhujeme zvážit v závěrečné části textu citovaného ustanovení zrušení slov „, pokud nebyly poskytnuty orgánům oprávněným k jejich využívání podle zvláštního právního předpisu, nebyl vydán příkaz k jejich uchování podle zvláštního právního předpisu59) nebo pokud tento zákon nestanoví jinak (§ 90).“
Odůvodnění: 
Domníváme se, že není zřejmé, proč by právnická nebo fyzická osoba měla mít i nadále nad rámec obecné lhůty k dispozici údaje, které poskytla oprávněným orgánům. Z důvodové zprávy stávajícího zákona není zřejmé, jak dlouho jsou tyto údaje po jejich poskytnutí oprávněným orgánů u právnických a fyzických osob uchovávány a zda je skutečně nezbytné, aby tyto údaje i nadále uchovávaly i po jejich poskytnutí. 	Neakceptováno.
I po poskytnutí údajů je třeba, aby povinná osoba těmito údaji disponovala pro případ potřeby opětovného poskytnutí např. z důvodů technických potíží.	
BIS	2) Doplnění návrhu: 
V návaznosti na novelizaci ustanovení § 97 odst. 5 navrhujeme novelizovat i vyhlášku č. 336/2005 Sb., o formě a rozsahu informací poskytovaných z databáze účastníků veřejně dostupné telefonní služby 
a o technických a provozních podmínkách a bodech pro připojení koncového telekomunikačního zařízení pro odposlech a záznam zpráv, 
a to i v návaznosti na přijetí zákona č. 153/2010 Sb., kterým byl rozšířen okruh subjektů oprávněných vyžadovat informace z databáze dle § 97 odst. 5 zákona č. 127/2005 Sb.	Neakceptováno.
§ 97 odst. 5 nebude měněn, není tedy potřeba měnit vyhlášku, která  navíc patří do působnosti Ministerstva vnitra.	
	Formální připomínky:  
K části první - Změna zákona o elektronických komunikacích:  
3) K § 5 odst. 1 - nad rámec novely - domníváme se, že na konci návětí uvedená slova „při rozhodování ve své působnosti“ jsou nadbytečná, protože MPO i Úřad mohou z logiky věci rozhodovat pouze ve své působnosti a navíc uvedení pojmu „rozhodnutí“ může svádět k nejasnému výkladu v tom smyslu, že v případě činností uvedených dále by mohlo být očekáváno rozhodnutí; navíc obsah všech tří písmen tohoto odstavce spíše charakterizuje některé z principů činnosti MPO a Úřadu, než aby vymezoval činnosti, u nichž je možné vždy očekávat rozhodnutí, tedy zejména vymezuje jednání uvedených subjektů; shodně pak § 5 odst. 2 písm. a) a e) – pokud nemají nějaký zvláštní význam, doporučujeme v obou případech vypustit slova „při svém rozhodování“, v § 5 odst. 3 – v návětí doporučujeme vypustit slova „při své činnosti“ pro nadbytečnost – jinak než při své vlastní činnosti Úřad nemůže dále uvedené zájmy prosazovat. Stejně tak v § 5 odst. 4 písm. e) se opět se domníváme, že slova „při svém rozhodování“ jsou nadbytečná.	Připomínky budou využity a zapracovány při přípravě finálního legislativního textu po vypořádaní všech připomínek.	
BIS	4) K poznámce pod čarou č. 9  - nad rámec novely – domníváme se, že by mělo být uvedeno „Ústavní zákon č. 110/1998 Sb.“. 
5)	§ 15 odst. 5 písm. d) - navrhujeme zvážit, zda by zde nebylo přesnější použít pouze Vězeňskou službu jako ozbrojený bezpečnostní sbor, jehož součástí je mj. i justiční stráž (shodně i § 17 odst. 9); 
6)	K novelizačnímu bodu č. 69, § 19b odst. 9 - na začátku textu chybí čárka za slovy „V případě“.
7)	K novelizačnímu bodu č. 75, § 21 odst. 5 - domníváme se, že čárka za slovy „vyjádřenému zájmu“ je nadbytečná.
8)	K novelizačnímu bodu č. 126, § 34 - zde v odstavci 1 zřejmě vypadlo slovo „číslo“ za spojením „ponechat své“; a dále v odstavci 13 došlo k překlepu ve spojení „na žádost účastník“.
9)	K novelizačnímu bodu č. 133, § 36 - zde by mělo u odstavce 7 dojít 
k úpravě poznámky pod čarou č. 16b) z důvodu nového občanského zákoníku; a to ve vztahu k novelizačnímu bodu č. 194, § 63, který zavádí poznámku pod čarou č. 78 s plnou citací; shodně je vhodné 
v poznámkách pod čarou použít aktuální zákony viz poznámka pod čarou č. 3.  
10)	K novelizačnímu bodu č. 302, § 118 odst. 12 písm. o) - není zřejmé, zda se zrušují obě „nebo“ či jen druhý výskyt (jak je vyznačeno v úplném znění).	Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění	
BIS	K dalším částem návrhu:

11)	K části třetí, zákon č. 184/2006 Sb. - v citaci zákona chybí uvedení zkráceného názvu, který je součástí jeho názvu - (zákon o vyvlastnění).
12)	K části šesté, zákon o zdravotnické záchranné službě, novelizační bod č. 3, § 4 písm. c) - zde by měl být odkaz na písm. b), nikoli c) - viz též text úplného znění.
13)	K části osmé, zákon o zdravotních službách - zákon sám má více novel, než je uvedeno v návrhu.
14)	K části deváté, zákon č. 194/2017 Sb. – v § 2 písm. c) bod 5 nekončí tečkou, ale čárkou, takže tečku nelze nahradit.
15)	K části desáté, zákon č. 231/2001 Sb. - v citaci zákona chybí část názvu – „a o změně dalších zákonů“.	Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění.	
MF	Zásadní připomínky:
Není jasné, o co se výplata státního příspěvku opírá. Každý výdaj ze státního rozpočtu musí mít zákonnou oporu. Požadujeme doplnění zdůvodnění, z čeho předkladatel dovozuje zákonnost.	Vzato na vědomí.
Není jasné, čeho se připomínka týká, pravděpodobně jde o poskytování zvláštních cen podle § 38 odst. 3 zákona o elektronických komunikacích.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MF	K navrhovanému textu Usnesení:
Z hlediska působnosti Ministerstva financí jistě stojí za pozornost rozpočtové dopady, které jsou zmíněny na několika místech zprávy RIA i v důvodové zprávě. Důvodová zpráva oproti RIA nezmiňuje předpokládané zvýšení výdajů ČTÚ (viz str. 54 RIA). Je obtížné tuto věc posuzovat, protože některé dopady budou záviset i na navazujících předpisech nižší právní síly, které nejsou součástí tohoto materiálu. Do textu Usnesení vlády proto požadujeme doplnit úkol pro ministra průmyslu a obchodu a vedení ČTÚ realizovat zákon bez nových požadavků vůči státnímu rozpočtu.
	Vysvětleno.
V rámci meziresortního připomínkového řízení byly identifikováno ze strany MV náklady v souvislosti s tísňovou komunikací realizovanou operačními a informačními středisky Hasičského záchranného sboru České republiky a s realizací systému veřejné výstrahy ve smyslu navrhovaného § 33b zákona o elektronických komunikacích. V současné době není možné vyčíslit tyto nové náklady přesně, nicméně podle kvalifikovaných odhadů budou představovat řádově desítky milionů korun ročně. Jenom realizace nezbytných úprav v telefonních centrech tísňového volání 112 (dále jen 
„TCTV 112“), navýšení provozních výdajů a náklady na odeslané textové zprávy 
(tzv. SMS) z TCTV 112 budou podle odhadů představovat částku okolo 20 000 000 Kč. 

Lze předpokládat, že dopady bude mít rozšíření institutu poskytování zvláštních cen v rámci univerzální služby o osoby s nízkými příjmy, což je transpoziční ustanovení. Rozšíření kategorií osob s nárokem na státní příspěvek lze odhadnout na 40-120 mil. Kč.

V rámci vypořádání došlo k následující dohodě s připomínkovým místem:

Případné požadavky na státní rozpočet týkající se systému veřejné výstrahy budou realizovány při přípravě státního rozpočtu pro kapitolu MV.
Náklady související s osobami s nízkými příjmy v rámci univerzální služby budou tzv. mandatorními výdaji v kapitole ČTÚ.

Případné požadavky na personální posílení ČTÚ budou řešeny v rámci současné kapitoly.

Usnesení nebude obsahovat navrhované doplnění, dopady na státní rozpočet budou zmíněny v Předkládací zprávě a podrobněji rozepsány v Důvodové zprávě.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MF	Požadujeme slovo „poplatek“ nahradit ve všech případech, kdy neoznačuje veřejnoprávní peněžité plnění daňového charakteru, jiným výrazem, například „úplata“ nebo „cena“ (např. „cena za přenositelnost“ či „úplata za přenositelnost“). Poplatky jsou nenávratná, nedobrovolná, ekvivalentní a nesankční peněžitá plnění ukládaná na základě zákona spravovaná státem nebo jinými osobami vykonávajícími veřejnou správu, která jsou veřejnými příjmy veřejných rozpočtů, a to příjmy zpravidla účelovými, řádnými, pravidelnými a plánovanými (BOHÁČ Radim. Daňové příjmy veřejných rozpočtů v České republice. Praha: Wolters Kluwer, 2013. ISBN 978-80-7478-045-5. s. 111). Označovat slovem „poplatek“ plnění soukromoprávního charakteru, o které v daných případech zjevně jde, je proto velmi nežádoucí.
Dotčeným novelizačním bodem dochází k úpravě v sazbě poplatku a k úpravě v základu poplatku. Ani jeden z těchto konstrukčních prvků poplatku není řádně vymezen, čehož si povšimla také odborná literatura, která k poplatkům za využívání rádiových kmitočtů uvádí následující: „K právní úpravě poplatků za využívání rádiových kmitočtů lze doplnit, že by bylo vhodné, aby v zákoně o elektronických komunikacích byly výslovně upraveny jednotlivé konstrukční prvky těchto poplatků. 
Dále lze doporučit, aby speciální ustanovení týkající se správy poplatků za využívání rádiových kmitočtů byla upravena přímo zákonem o elektronických komunikacích a nikoliv prováděcími nařízeními vlády. To se týká zejména otázky splatnosti poplatků. Konečně radiokomunikační účet by měl být přímo zákonem prohlášen za veřejný rozpočet pro účely správy poplatků za využívání rádiových kmitočtů.“ (srov. BOHÁČ Radim. Daňové příjmy veřejných rozpočtů v České republice. Praha: Wolters Kluwer, 2013. ISBN 978-80-7478-045-5. s. 136).
Lze tak shrnout, že právní úprava tohoto poplatku není vhodně legislativně provedena a je žádoucí ji upravit. Požadujeme, aby všechny základní konstrukční prvky poplatku byly uvedeny v zákoně výslovně (což nevylučuje delegovat v zákonných mezích na podzákonný předpis určení konkrétních hodnot sazebníku, jako se tak činí již nyní). Nadto je třeba upravit vztah k procesnímu předpisu upravujícímu správu daní, poplatků a jiných obdobných peněžitých plnění, kterým je zákon č. 280/2009 Sb., daňový řád, ve znění pozdějších předpisů, resp. vyjasnit vazbu na § 2 tohoto zákona (konkrétně právní povahu radiokomunikačního účtu) a upravit případné speciální normy vůči obecným normám pro správu daní, bude-li pro to odůvodnitelná potřeba, a to přímo v zákoně.

Ministerstvo financí je připraveno podílet se na formulaci nové právní úpravy tohoto poplatku.
Nad rámec uvedeného je pak nutné dále uvést, že navržený legislativní text neprovádí změnu pojmu „kmitočtový kanál“ na „kmitočtový úsek radiového spektra“ důsledně, protože u družicové služby ve dvou případech zůstává pojem „kmitočtový kanál“ (v jiném pádě než prvním), aniž by byla tato odchylka vysvětlena v důvodové zprávě.
	Vysvětleno.
Připomínka směřuje nad rámec transpozice evropského kodexu pro elektronické komunikace. Při transpozici formou novely je nezbytné zachovávat stabilitu a předvídatelnost právní úpravy tak, aby pro regulační úřad a adresáty právní úpravy byla zajišťována co možná nejvyšší míra kontinuity práv a povinností.
Celkovou revizi terminologie v oblasti elektronických komunikací je vhodné učinit až s případným budoucím novým komplexním zákonem.

Slovo “poplatek” bylo v případech, které mají soukromoprávní povahu, nahrazeno pojmem „cena“, popř. „platba“. Stávající konstrukce výpočtu poplatků za využívání rádiových kmitočtů a čísel nevykazuje žádné aplikační problémy a dle předkladatele nejde nařízení vlády nad rámec zmocnění. Dále je třeba konstatovat, že výpočet poplatků u různých služeb jde cestou různých koeficientů, které nelze uvádět do zákona, i vzhledem k občasné potřebě operativních novelizací v řádu měsíců, což v případě zákona není možné.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo v rámci vypořádání změnilo charakter připomínky na doporučující.	
MF	Navrhuje se do návrhu zákona doplnit následující právní úpravu:
„V § 108 odst. 1 písm. n) se čárka nahrazuje slovem „a“ a slova „a vymáhá“ se zrušují.“
„V § 120 odst. 2 se slova „a vymáhá“ zrušují.“
Navrhuje se úprava § 108 odst. 1 písm. n) a § 120 odst. 2 zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů, podle něhož pokuty uložené za přestupky podle uvedeného zákona vybírá a vymáhá ukládající orgán, a to v souladu s § 106 odst. 3 správního řádu v procesním režimu daňového řádu (jedná se o tzv. dělenou správu procesní podle § 161 daňového řádu). S ohledem na velmi omezené počty případů, kdy jsou tyto pokuty vymáhány, a na relativní složitost a jednoúčelovost agendy vymáhání, se jeví jako efektivní, aby tato kompetence byla zajištěna orgánem, který je k tomu v rámci organizace veřejné správy specializovaně určen. Tím je tzv. obecný správce daně ve smyslu § 106 odst. 1 správního řádu, konkrétně pak celní úřad podle § 8 odst. 2 zákona o Celní správě ČR.
Vzhledem k tomu, že Ministerstvo financí plánuje v rámci připravovaného daňového balíčku pro rok 2021 provedení dílčích změn týkajících se úpravy tzv. dělené správy vykonávané orgány Celní správy České republiky ve více zákonech napříč právním řádem, plánuje předmětnou změnu, která je požadována touto připomínkou, navrhnout v rámci tohoto legislativního nosiče. Nicméně pokud by byl ze strany Ministerstva průmyslu a obchodu shledán zájem na minimalizaci legislativních nosičů, které zasahují do zákona o elektronických komunikacích, bylo by samozřejmě možné tyto změny provést přednostně v rámci nyní předkládané samostatné novely tohoto zákona. Předpokládá se, že daňový balíček pro rok 2021 by měl být předložen do vnějšího připomínkového řízení ještě v únoru 2020, přičemž v rámci tohoto připomínkového řízení očekáváme též případnou diskuzi na toto téma.	Vysvětleno.
MPO preferuje variantu, aby navrhované změny byly součástí uvedeného daňového balíčku pro rok 2021.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MF	K § 6 Hlava II, část první, § 115 Díl 1, Hlava VI a § 125, Díl 1, Hlava VIII
V pozn. pod čarou nahradit nový zákon č. 412/2005 Sb., o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti místo uvedeného 148/1998 Sb., o ochraně utajovaných skutečností.	Akceptováno.	
MF	K bodu 249 - zásadní
Navrhované doplnění § 104 odst. 3 zákona předpokládá, že zřízení služebnosti pro zajištění veřejné komunikační sítě je v případě, kdy vlastníkem dotčené nemovitosti je Česká republika, bezúplatné. V případě, že je vlastníkem jiný subjekt, přísluší mu v takovém případě jednorázová náhrada. S touto úpravou nesouhlasíme z následujících důvodů. Šlo by podle našeho názoru o výjimku vymykající se ze stávající úpravy – pokud zákon upravuje zřízení služebnosti pro inženýrské sítě, stanoví, že se tak děje za jednorázovou náhradu. Odkazujeme v tomto případě zejména na energetický zákon – zde není pochyb, že jistě panuje silný veřejný zájem na zásobování obyvatelstva elektrickou energií, plynem a teplem, a v těchto případech zákon přiznává náhradu za zřízení věcného břemene všem vlastníkům bez rozdílu. Podle čl. 11 odst. 1 LZPS má vlastnické právo všech vlastníků (tedy i státu) stejný zákonný obsah a ochranu, proto by osoby podnikající v elektronických komunikacích měly poskytnout náhradu za omezení vlastnického práva i státu. Další otázkou, kterou je třeba zvážit je, zda při bezúplatném zřizování sítí elektronických komunikací na pozemcích státu, nedojde k naplnění znaku nedovolené podpory. Dochází zde k ovlivnění prostřednictvím veřejných rozpočtů ve prospěch určitých subjektů (podniků), a je třeba zodpovědět otázku, zda tato podpora není selektivní a zda nedochází ke zvýhodnění určitých účastníků trhu (hypotetická situace, kdy jeden ze zřizovatelů sítí vede síť výhradně či většinové na pozemcích státu, druhý většinově na soukromých pozemcích).	Akceptováno 
Text prozatím vypuštěn, ale je třeba upozornit, že se jednalo o opatření směřující k rozvíjení digitální ekonomiky, která je založena na široce dostupné digitální infrastruktuře tvořené sítěmi elektronických komunikací. Návrh také byl v souladu nejen s evropskou cestou směřující ke snižování nákladů (viz např. směrnice 2014/61/EU, resp. zákon č. 194/2017 Sb.) ale i s výsledkem vládních materiálů jako jsou např. koncept Digitální Česko a Akční plán 2.0 k provedení nedotačních opatření pro podporu plánování a výstavby sítí elektronických komunikací.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
MF	Připomínka:
K textu zákona:
1	V odůvodnění hlavních principů navrhované právní úpravy (kap. 2 důvodové zprávy) není ani zmínka o rozšíření osob pobírajících příspěvek, ale je to zmíněno až v předpokládaném hospodářském a finančním dopadu právní úpravy. Pokud není nezbytné rozšiřovat státní příspěvek nad rámec Kodexu, tak jej doporučujeme nerozšiřovat, neboť jsou akutnější potřeby, které je nutné státním rozpočtem zabezpečit. Příspěvek by tedy měl být poskytován tak, aby byl zabezpečen bez nároků na dodatečné navyšování výdajů státního rozpočtu nad rámce schválené rozpočtovými dokumenty.
2	Upozorňujeme na vhodnost jazykové úpravy textu v bodě III. 2. (místo "pověřuje místopředsedovi vlády a ministrovi ..." správně "pověřuje místopředsedu vlády a ministra ...") a v bodě IV (místo "... žádosti místopředsedovi vlády" správně "... žádosti místopředsedy vlády").
3	Doporučujeme, aby předkladatel provedl jazykovou korekturu usnesení vlády a aby odstranil hrubé tvaroslovné chyby.
Celý materiál by bylo vhodné podrobit kontrole překlepů, typografických a jiných chyb.
Odůvodnění:
V části první (změna zákona o elektronických komunikacích) čl. I návrhu zákona jsou například následující chyby:
˗	V bodě 37 v úvodní větě odstavce 9 nejspíše za slovy „Skupiny RSPG“ chybí čárka.
˗	V bodě 37 v odst. 9 písm. b) má být slovo „přispívání“ uvedeno v šestém pádu.
˗	V bodě 46 má být odstraněna mezera mezi slovem „předpisu“ a odkazem na poznámku pod čarou.
˗	V bodě 75 chybí v odstavci 5 čárka před slovem „a“.
˗	V bodě 76 v obou vkládaných textech chybí před slovy „a“ čárky.
˗	V bodě 79 chybí v odstavci 10 čárka před slovem „a“.
˗	V bodě 82 v § 21a odst. 2 písm. d) má být slovo „týkající“ nahrazeno slovem „týkajících“.
˗	Bod 85 nemá slovo „a“ pouze zrušovat, ale má ho nahradit čárkou.
˗	V bodě 86 slovo „slova“ má být nahrazeno slovem „slovo“.
˗	V bodě 87 je v odst. 3 písm. c) čárka uvedena nadbytečně.
˗	V bodě 90 slova „d) nebo g)“ mají být nahrazena slovy „, d) nebo g)“.
˗	Bod 117 nemá tečku pouze zrušovat, ale má ji nahradit čárkou.
˗	V bodě 126 do úvodní věty odstavce 1 má být za slova „ponechat své“ vloženo slovo „číslo“.
˗	V bodě 126 je v odstavci 10 větě druhé před slovem „nebo“ čárka uvedena nadbytečně.
˗	V bodě 152 je chybně opomenuto, že na konci písmene a) má čárka být nahrazena tečkou.
˗	V bodě 195 v § 63a odst. 1 písm. b) body 1 až 6 na konci jednotlivých bodů mají být tečky nahrazeny čárkami.
˗	V bodě 201 je v § 64 odst. 10 větě první slovo „v“ nadbytečné.
˗	V bodě 211 v § 72 odst. 1 chybí před slovy „nebo podnikateli“ čárka.
˗	V bodě 215 v § 79 odst. 2 písm. c) má být slovo „a“ nahrazeno slovem „v“.
˗	V bodě 215 v § 79 odst. 2 písm. d) je za slovem „povinnost“ čárka uvedena nadbytečně.
˗	V bodě 220 v § 84 odst. 9 je v úvodní větě za slovem „pokud“ dvojtečka nadbytečná.
˗	V bodě 221 v § 84a odst. 1 chybí čárka před slovem „Úřad“.
˗	V bodě 221 v § 84a odst. 4 je čárka před slovem „k“ nadbytečná.
˗	V bodě 299 má na konci písmene l) být čárka, nikoli tečka.
˗	V bodě 306 v § 118 odst. 15 nemá být slovo „nebo“ na konci písmene m), ale naopak má být na konci písmene n).
˗	V bodě 316 v § 119 odst. 6 písm. b) se nemá tečka nahrazovat slovem „nebo“, ale slovy „, nebo“.
˗	V bodě 322 chybí v odstavci 10 před slovem „nestanoví-li“ čárka.
˗	V bodě 399 má být v části A přílohy k zákonu č. 127/2005 Sb. jednak odstraněno písmeno „n“ ve slově „úrovenň“ a jednak upravena interpunkce mezi písmeny a) a b).

V části deváté (změna zákona o opatřeních ke snížení nákladů na zavádění vysokorychlostních sítí elektronických komunikací a o změně některých souvisejících zákonů) čl. X návrhu zákona je následující chyba:
˗	Doplňovaný § 2 písm. c) bod 6 má být zakončen čárkou, nikoli tečkou.	

Vysvětleno.
Jedná se o požadavek Kodexu, bude doplněna důvodová zpráva.

Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění.	
MF	4	V § 15 odst. 9 úvodní větě by slovo „Radou“ mělo být nahrazeno slovy „Radou Evropské unie“.
Znění § 15 odst. 9 písm. c) by mělo být přeformulováno.
Odůvodnění:
Legislativní zkratka pro Radu Evropské unie není v zákoně o elektronických komunikacích zavedena. Zkratka „Rada“ se naopak dle § 107 odst. 1 zákona o elektronických komunikacích používá pro Radu Úřadu.
Text „formou zveřejňování zpráv nebo stanovisek o otázkách souvisejících s rádiovým spektrem“ není gramaticky ani významem provázán se zbytkem § 15 odst. 9.	Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění.	
MF	5	V § 21 odst. 4 by slova „Evropské unie“ měla být vynechána.
Odůvodnění:
V § 5 odst. 2 písm. a) zákona o elektronických komunikacích je pro členský stát Evropské unie zavedena legislativní zkratka „členský stát“.
6	Na konec § 30 odst. 8 písm. d) by mělo být vloženo slovo „nebo“.
Odůvodnění:
Z obsahu § 30 odst. 8 plyne, že výčet pod jednotlivými pododstavci není kumulativní, ale je alternativní, což by mělo být vyjádřeno spojkou „nebo“.
7	Na konec § 30 odst. 8 písm. d) by mělo být vloženo slovo „nebo“.

Odůvodnění:
Z obsahu § 30 odst. 8 plyne, že výčet pod jednotlivými pododstavci není kumulativní, ale je alternativní, což by mělo být vyjádřeno spojkou „nebo“.
8	Znění § 51 odst. 11 věty druhé by mělo být přeformulováno.
Odůvodnění:
Text „a mezi potřebou, aby regulace nepokračovala nad rámec nezbytné doby“ není gramaticky ani významem provázán se zbytkem § 51 odst. 11.	Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění.	
MF	9	V § 53 odst. 4 by slovo „EU“ mělo být nahrazeno slovy „Evropské unie“.
Odůvodnění:
Legislativní zkratka pro Evropskou unii není v zákoně o elektronických komunikacích zavedena.
10	V § 63 odst. 9 by slovo „Unie“ mělo být nahrazeno slovy „Evropské unie“.
Odůvodnění:
Legislativní zkratka pro Evropskou unii není v zákoně o elektronických komunikacích zavedena.
11	V § 63b odst. 3 větě první by slovo „lhůtou“ mělo být nahrazeno slovem „dobou“.
V § 63b odst. 10 větě první by slovo „lhůty“ mělo být nahrazeno slovem „doby“.
V § 63b odst. 10 větě druhé by slovo „lhůta“ mělo být nahrazeno slovem „doba“.
V § 63b může být vhodné slovo „ukončit“ nahradit slovem „vypovědět“, a to tam, kde se jím vyjadřuje jednostranné jednání účastníka.
Odůvodnění:
Nahrazením slova „lhůta“ slovem „doba“ bude reflektována terminologie občanského zákoníku, podle něhož se lhůtou rozumí časový úsek stanovený k uplatnění práva u druhé strany nebo příslušného orgánu, kdežto dobou se rozumí časový úsek, jehož uplynutím zaniká právo nebo povinnost bez dalšího, aniž je potřeba pro vyvolání tohoto právního následku zvláště projevit vůli.
Nemá-li se na mysli ukončení smlouvy obecně – jednostranně či vícestranně –, ale naopak výlučně jednostranné jednání účastníka, může být z důvodu terminologické jednoznačnosti v jednotlivých odstavcích a nadpisu § 63b vhodné nahradit slovo „ukončit“, resp. „ukončování“, slovem „vypovědět“, resp. „výpověď“.
12	Ust. § 84 odst. 5 věty první a poslední by měla být přeformulována.
Odůvodnění:
Text těchto ustanovení je zmatečný. Zejména se jedná o pasáže „[ú]řad je oprávněn po konzultaci podle § 130 rozhodnout o uložení povinnosti sdílet přiřazené prostředky, kabelové rozvody v budovách, nebo až po první soustřeďovací nebo distribuční bod“ a „[v] rozhodnutí o uložení povinnosti sdílení přiřazených prostředků, kabelového rozvodu Úřad stanoví, kromě technické specifikace způsobu sdílení síťových prvků, přiřazených prostředků a přiřazených služeb“.
13	V § 107 odst. 6 větě první by mohlo být vhodné, aby buď byla vynechána slova „v případě“, anebo bylo nahrazeno slovo „pokud“ slovem „že“.
14	V § 115 odst. 4 by slovo „Unie“ mělo být nahrazeno slovy „Evropské unie“.
Odůvodnění:
Legislativní zkratka pro Evropskou unii není v zákoně o elektronických komunikacích zavedena.
15	V § 117 odst. 1 větě druhé by slovo „Unie“ mělo být vynecháno.
Odůvodnění:
V § 5 odst. 2 písm. a) zákona o elektronických komunikacích je pro členský stát Evropské unie zavedena legislativní zkratka „členský stát“.
16	V § 118 odst. 14 písm. i) by slova „Evropské unie“ měla být vynechána.
Odůvodnění:
V § 5 odst. 2 písm. a) zákona o elektronických komunikacích je pro členský stát Evropské unie zavedena legislativní zkratka „členský stát“.
17	V § 130 odst. 7 by slovo „Unie“ mělo být nahrazeno slovy „Evropské unie“.
Odůvodnění:
Legislativní zkratka pro Evropskou unii není v zákoně o elektronických komunikacích zavedena.
18	V § 134 odst. 4 písm. l) by bylo vhodné slovo „ustanovení“ nahradit slovem „jmenování“ a slova „zrušení ustanovení“ nahradit slovem „odvolání“.
Odůvodnění:
Touto změnou bude reflektována terminologie občanského zákoníku.
19	Bylo by vhodné buď celou tuto část vypustit, anebo vysvětlit její nezbytnost v důvodové zprávě.
Odůvodnění:
Není zcela zřejmé, jak předmětná změna zákona o vyvlastnění věcně souvisí se změnou zákona o elektronických komunikacích. Bylo by proto vhodné vysvětlit to v důvodové zprávě. Není-li to možné, pak by měla být celá část třetí vypuštěna jakožto legislativní přílepek.
20	S ohledem na skutečnost, že se poznámky pod čarou zpravidla nenovelizují, a tím pádem zastarávají a snižují tak přehlednost právního předpisu, požadujeme z návrhu zákona všechny poznámky pod čarou, s výjimkou těch, které odkazují na přímo použitelné předpisy Evropské unie, vypustit. Je-li třeba odkázat na jiný právní předpis, je vhodné tak učinit normativním odkazem (tedy „podle zákona upravujícího návykové látky“).
21	Doporučujeme slovo „finanční“ nahradit slovem „peněžní“, které je vhodnější, neboť se pravděpodobně jedná o dosažení určitého limitu vyjádřitelného v penězích. Pokud tomu tak není, a nemá jít pouze o peněžní limit, je nutné v důvodové zprávě vysvětlit použití pojmu „finanční“.
22	Doporučujeme upravit text důvodové zprávy k bodu 35 (§ 15 odst. 5 návrhu zákona) následujícím způsobem.
Navrhuje se slova „o celní správu, která vykonává svou působnost podle zákona č. 242/2016 Sb., celní zákon, ve znění zákona č. 183/2017 Sb.“ nahradit slovy „o Celní správu České republiky, jejíž orgány vykonávají svou působnost podle zákona č. 17/2012 Sb., o Celní správě České republiky, ve znění pozdějších předpisů“.
V textu je chybně uveden odkaz na zákon č. 242/2016 Sb., celní zákon, ve znění pozdějších předpisů.	Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění.	
MF	23	Doporučujeme upravit text důvodové zprávy k bodu 47 (§ 17 odst. 9 návrhu zákona) následujícím způsobem.
Navrhujeme slova „a neurčitý pojem celní orgány se nahrazuje pojmem Celní správa České republiky“ nahradit slovy „a pojem celní orgány, který označuje obecně jakýkoli celní orgán, tedy i zahraniční, se nahrazuje pojmem orgány Celní správy České republiky, neboť tyto správní orgány jsou konkrétními celními orgány v České republice podle zákona č. 17/2012 S., o Celní správě České republiky, ve znění pozdějších předpisů“. Navrhovaná úprava důvodové zprávy navazuje též na změnu textu ustanovení § 17 odst. 9 návrhu zákona.
24	Obecně k návrhu novely zákona o elektronických komunikacích:
Domníváme se, že v případě takto rozsáhlé novely (návrh má dvojnásobek novelizačních bodů než původní zákon paragrafů, navíc některými novelizačními body se do zákona vkládají poměrně rozsáhlé partie – viz např. bod 195) by bylo namístě zpracovat zcela nový zákon (za současného předložení samostatného zákona obsahujícího doprovodné novely), a to i s ohledem na to, že původní zákon byl dotčen více než třemi desítkami novelizací. Umožnilo by právní úpravu lépe systematicky strukturovat a umožnilo by to vyvarovat se porušování čl. 39 odst. 1 LPV, podle kterého by paragraf z hlediska přehlednosti neměl obsahovat více jak 6 odstavců. 
Pokud jde o počet odstavců v některých paragrafech (v řadě ustanovení je jich více než 10), doporučujeme i v případě, že nebude akceptována naše výše uvedená připomínka, taková ustanovení rozdělit na více paragrafů.
25	Část desátá, Čl. XI
Podle čl. 65 odst. 2 LPV se uvedou jen ty novely, které novelizovaly ustanovení § 5 zákona č. 231/20001 Sb., a jejichž znění je platné. Uvedený „zákon č. 162/2007 Sb.“ znění § 5 zákona č. 231/20001 Sb. nemohl novelizovat, protože se jedná nikoliv o zákon, ale o Nález Ústavního soudu ve věci zrušení obecně závazné vyhlášky města Kladna. Nutno tuto úvodní větu čl. IX upravit.
26	Část první, Čl. I, K bodu 8: Uvozující větu tohoto bodu je nutno upravit takto: „V § 6 se doplňuje odstavec 5, který zní:“.
K bodu 13: Slova „věta pátá zní:“ nahradit slovy „se věta pátá nahrazuje větou“.
K bodu 19: Text poznámky pod čarou č. 10 je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 23: Text „písm.“ nahradit slovem „písmeno“ a text písmene b) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 32: V textu poznámky pod čarou č. 74 je nutno doplnit slova „,ve znění pozdějších předpisů“.
K bodu 34: Za text „V § 15 odst. 5“ je nutno vložit slova „úvodní části ustanovení“.
K bodu 41: Za text „V § 16a odst. 2“ je nutno vložit slova „úvodní části ustanovení“.
K bodu 42: Za text „V § 17 odst. 1“ je nutno vložit slova „úvodní části ustanovení“.
K bodu 46: Text poznámky pod čarou č. 75 je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 62: Slova „a věta třetí:“ je nutno nahradit slovy „se věta třetí nahrazuje větou“.
K bodu 66: Pravděpodobně se nejedná o novelizaci písmena f), ale novelizaci písmena e).
K bodu 68: Text poznámky pod čarou č. 76 je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 72: Slovo „návětí“ je nutno nahradit slovy „úvodní části ustanovení“.
K bodu 89: Za text „V § 22a odst. 2“ je nutno vložit slova „úvodní části ustanovení“.
K bodu 90: Slova „nahrazují slovy „ doporučujeme nahradit slovy „nahrazují textem“.
K bodu 93: Za text „V § 22b odst. 1“ je nutno vložit slova „úvodní části ustanovení“.
K bodu 96: Za text „V § 22c odst. 1“ je nutno vložit text „písm. b) a písm. c) bod 1 a 2“.
K bodu 101: Na konci nového § 23b je nutno neoznačený odstavec označit
K bodu 104: Slovo „vkládá“ nahradit slovem „doplňuje“.
K bodu 109: Text písmene c) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 112: Slovo „slova“ nahradit slovem „slovo“.
K bodu 134: Slova „věta druhá zní:“ nahradit slovy „se věta druhá nahrazuje větou“.
K bodu 183: Uvozující větu tohoto bodu je nutno upravit takto: „V § 54 se na konci odstavce 1 tečka nahrazuje čárkou a doplňuje se písmeno c), které zní:“.
K bodu 187: Slovo „slova“ doporučujeme nahradit slovem „text“ slovo „slova“ doporučujeme nahradit slovem „textem“.
K bodu 191: Text „odst.“ nahradit slovem „odstavec“.
K bodu 194: V textu poznámky pod čarou č. 78 – za slovy „§ 13 odst. 2 zákona č. 526/1990 Sb., o cenách,“ je nutno vypustit slova „ve znění pozdějších předpisů Sb.,“. V textu poznámky pod čarou č. 82 je nutno vypustit slova „ve znění pozdějších předpisů“.
K bodu 220: Neoznačené odstavce na konci § 84 odst. 2 a 9 je třeba označit.
K bodu 224: Text poznámky pod čarou č. 33 je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 227: Znění nového odstavce 4 je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 230: Za text „odst. 4“ je nutno vložit slova „úvodní části ustanovení“.
K bodu 237: Za text „odst. 3“ je nutno 	
K bodu 253: Slovo „podobě“ doporučujeme nahradit slovem „,podobě“.
K bodu 310: Znění nového písmene e) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 311: Znění nového písmene h) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 332: V uvozující větě tohoto bodu je nutno za text „131“ vložit slova „včetně nadpisu“.
K bodu 336: Znění nového písmene l) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 339: Označení přílohy je nutno umístit na samostatný řádek v pravém horním rohu stránky.
Část čtvrtá Čl. V V úvodní větě je nutno doplnit zákon č. 277/2019 Sb., který rovněž novelizoval zákon č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému. (čl. 64 odst. 2 LPV).
Část sedmá Čl. VIII K bodu 1: Slova „V § 7 odst. 5 věta druhá zní:“ je nutno nahradit slovy „V 7 odst. 5 se věta druhá nahrazuje větou“. K bodu 3: Za text „V § 38“ je nutno vložit text „odst. 1“.
K bodu 253: Slovo „podobě“ doporučujeme nahradit slovem „,podobě“.
K bodu 310: Znění nového písmene e) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 311: Znění nového písmene h) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 332: V uvozující větě tohoto bodu je nutno za text „131“ vložit slova „včetně nadpisu“.
K bodu 336: Znění nového písmene l) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 339: Označení přílohy je nutno umístit na samostatný řádek v pravém horním rohu stránky.
Část čtvrtá Čl. V V úvodní větě je nutno doplnit zákon č. 277/2019 Sb., který rovněž novelizoval zákon č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému. (čl. 64 odst. 2 LPV).
Část sedmá Čl. VIII K bodu 1: Slova „V § 7 odst. 5 věta druhá zní:“ je nutno nahradit slovy „V 7 odst. 5 se věta druhá nahrazuje větou“. K bodu 3: Za text „V § 38“ je nutno vložit text „odst. 1“.
K bodu 253: Slovo „podobě“ doporučujeme nahradit slovem „,podobě“.
K bodu 310: Znění nového písmene e) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 311: Znění nového písmene h) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 332: V uvozující větě tohoto bodu je nutno za text „131“ vložit slova „včetně nadpisu“.
K bodu 336: Znění nového písmene l) je nutno umístit na samostatný řádek.
K bodu 339: Označení přílohy je nutno umístit na samostatný řádek v pravém horním rohu stránky.
Část čtvrtá Čl. V úvodní větě je nutno doplnit zákon č. 277/2019 Sb., který rovněž novelizoval zákon č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému. (čl. 64 odst. 2 LPV).
Část sedmá Čl. VIII K bodu 1: Slova „V § 7 odst. 5 věta druhá zní:“ je nutno nahradit slovy „V 7 odst. 5 se věta druhá nahrazuje větou“. K bodu 3: Za text „V § 38“ je nutno vložit text „odst. 1“.	Akceptováno

Neakceptováno.
Systematika stávajícího zákona není danou transpozicí zásadně měněna, v tomto kontextu nevidíme potřebu vypracování zcela nového právního předpisu.
Jedná se o změnu regulačního rámce ne o zcela nové přepracování.

Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění	
MŽP	Doporučující připomínky:
 1	K Čl. I - ve výčtu zákonů, které novelizovaly zákon o elektronických komunikacích, doporučujeme upravit „zákon č. 94/2011 Sb.“. Nejedná se o zákon, ale o nález ÚS ČR o zrušení návrhu na zrušení § 97 odst. 3 a 4 zákona o elektronických komunikacích. 
 2	K Čl. I bodu 3 – doporučujeme identifikační čísla (CELEX) umístit až na konec novelizačního bodu, velké množství identifikačních čísel v rámci jednoho vkládaného paragrafu (umístěná mezi jednotlivá písmena ve výčtech) je nepřehledné a působí zmatečně.
 3	K Čl. I bodu 16 – doporučujeme uvést označení poznámky pod čarou č. 7 horním indexem, stejně jako u většiny ostatních poznámek pod čarou uvedených v návrhu zákona a formu poznámek pod čarou sjednotit. Obdobně např. Čl. I bod 211 (§ 72 odst. 2). 
 4	K Čl. I bodu 86 – doporučujeme nahradit slovo „slova“ za „slovo“
 5	K Čl. I bodu 98 – doporučujeme dát druhou větu daného novelizačního bodu do souladu s čl. 56 Legislativních pravidel vlády, tzn. „dosavadní písmeno f) se označuje jako písmeno e)“.
 6	K Čl. I bodu 339 – slovo „úroveň“ nahradit slovem „úroveň“.

 7	K Čl. III – doporučujeme doplnit chybějící čárku za slovy „zákona č. 90/2016 Sb.“
 8	K Čl. VIII – doporučujeme za slova „(zákon o hasičském záchranném sboru)“ doplnit mezeru.
 9	K Čl. XIII – doporučujeme doplnit chybějící slovo „s“ před slovy „výjimkou bodu 125“.
K platnému znění s vyznačením navrhovaných změn - doporučujeme doplnit výčet zákonů, kterými byl novelizován zákon č. 127/2005 Sb. o zákony č. 277/2019 Sb. a č. 311/2019 Sb.	Akceptováno.
Bude provedena revize legislativního znění	
ÚOHS	I	Obecné připomínky k Návrhu:

1	V Důvodové zprávě je jako důvod předložení Návrhu uvedena transpozice Směrnice Evropského parlamentu a Rady č 2018/1972, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (dále též „Kodex“) do vnitrostátního právního řádu. V řadě míst je však Kodex v Návrhu transponován odlišně, neúplně, případně jsou v Návrhu obsažena ustanovení, která jdou nad rámec Kodexu, aniž by bylo dostatečně objasněno, z jakého důvodu předkladatel tato ustanovení navrhuje a čeho má být dosaženo. V návaznosti na uvedené požaduji, aby předkladatel v Důvodové zprávě výše uvedené postupy náležitě zdůvodnil.

Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Materiál bude upraven dle výsledků vypořádání MPŘ.
Předmětný návrh zákona je především transpozičním materiálem, obsahuje ovšem i změny „technického charakteru“, jež nejsou vázány na danou implementaci.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	2	V Návrhu užívané pojmy (jako např. síť s vysokou kapacitou) nejsou zpravidla nijak definovány, ani není odkázáno na jiný právní předpis, kde je definice zakotvena. Tento přístup zvyšuje riziko nejednoznačného výkladu pojmů a z toho plynoucích sporů. V této souvislosti požaduji doplnění Návrhu v naznačeném smyslu, aby výše uvedené nedostatky byly odstraněny a uvedené riziko bylo minimalizováno.

Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Většina pojmů používaných v návrhu je definována, s výjimkou obecně používaných pojmů, které není třeba definovat. Např. pojem síť s velmi vysokou kapacitou je definován v § 2 odst. 2 písm. g). Kromě toho ještě Sdružení BEREC připravuje vydání metodických pomůcek k aplikaci Kodexu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	3	Návrh poměrně značně rozšiřuje pravomoci Českého telekomunikačního úřadu (dále jen „ČTÚ“ nebo „Úřad“) v oblasti ochrany hospodářské soutěže. Je třeba konstatovat, že posuzování dopadu jednání tržních subjektů na hospodářskou soutěž musí provádět soutěžní regulátor, tedy Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (dále též „ÚOHS“). Je tedy nutné respektovat rozdělení regulace ex-ante, prováděné ČTÚ, a regulace ex-post prováděné ÚOHS. Doplněním pravomocí ČTÚ o ustanovení, která by spadala do rámce
ex-post regulace, může vzniknout riziko kompetenčního sporu mezi ČTÚ a ÚOHS, případně zejména v těch případech, kdy ČTÚ svým rozhodnutím či jiným opatřením stanoví podmínky výkonu určitých činností v sektoru elektronických komunikací (např. sdílení spektra, společné investice…) může případná překážka věci zahájené (litispendence) nebo překážka věci rozhodnuté (rei iudicatae) znemožnit uplatnění pravomoci ÚOHS (zejména posouzení sdílení sítí, společných investic, apod. jako dohody narušující soutěž, případně jiného chování jako zneužití dominantního postavení.)

Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Segment regulace byl v rámci návrhu zákona upraven na základě požadavků Kodexu. Zároveň platí ustanovení § 111 a § 130 odst. 3, které upravují vztah ČTÚ a ÚOHS. V obecné rovině lze rovněž odkázat na základní zásady činnosti správních orgánů podle správního řádu. Nicméně z hlediska právní jistoty bylo doplněno ustanovení § 5 odst. 5.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	4	Jedině ÚOHS, který má kompetenci v oblasti ochrany hospodářské soutěže svěřenou zákonem č. 273/1996 Sb., disponuje dostatečnými nástroji, jak odhalovat a postihovat narušení, omezení či vyloučení hospodářské soutěže. Bez adekvátní analýzy nelze dostatečně efektivně vyhodnotit dopad na hospodářskou soutěž, může tedy dojít k tomu, že činnost sektorového regulátora nemusí vést k obnovení účinné hospodářské soutěže.

Proto je třeba Návrh doplnit tak, aby ve všech případech, kdy ČTÚ posuzuje dopad činnosti tržních subjektů, nápravných opatření, závazků, předběžných opatření a obecně jakýchkoliv skutečností a okolností na hospodářskou soutěž, byla výslovně zakotvena povinnost ČTÚ provést o těchto opatřeních konzultace s ÚOHS. Tím by mělo být zajištěno efektivní prosazování pravidel hospodářské soutěže v sektoru elektronických komunikací a zachování principů regulace ex-ante a ex-post. 

Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Segment regulace byl v rámci návrhu zákona upraven na základě požadavků Kodexu. Zároveň platí ustanovení § 111 a § 130 odst. 3, které upravují vztah ČTÚ a ÚOHS. V obecné rovině lze rovněž odkázat na základní zásady činnosti správních orgánů podle správního řádu. Nicméně z hlediska právní jistoty bylo doplněno ustanovení § 5 odst. 5.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	5	ÚOHS v této souvislosti rovněž upozorňuje na cíle Směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2018/1972 v oblasti hospodářské soutěže, které jsou shrnuty v bodě 29 preambule uvedené směrnice. „Cílem této směrnice je v závislosti na rozvoji hospodářské soutěže na trzích postupně omezovat pro odvětví specifická pravidla ex ante a nakonec dosáhnout toho, aby se elektronické komunikace řídily pouze právem hospodářské soutěže. Vzhledem k tomu, že trhy elektronických komunikací prokázaly v posledních letech výraznou dynamiku v oblasti hospodářské soutěže, je důležité, aby regulační povinnosti ex ante byly ukládány, pouze pokud na dotčených trzích neexistuje účinná a udržitelná hospodářská soutěž“. Předkládaná Novela musí tedy jako celek analogicky sledovat obdobný cíl. 

Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Je zakotveno v celé systematice § 51 – analýza relevantních trhů, např. odst. 2 a 10.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	II	Konkrétní připomínky k paragrafovému znění Návrhu:

Připomínka k § 6 (5)
1	V odstavci (5) je navržena následující úprava: Úřad v rámci správy spektra, pro které byly harmonizovány technické podmínky, zajistí předvídatelnost regulačních opatření pro držitele práv po dobu nejméně 20 let. 
Mám za to, že uvedená transpozice není v souladu s Kodexem. V Kodexu je v článku čl. 49 odst. 2 uvedeno, že členské státy na omezenou dobu, zajistí pro držitele práv předvídatelnost regulace na alespoň na 20 let s ohledem na podmínky investování do infrastruktury, jež je závislá na využívání takového rádiového spektra. 
Podle mého názoru by interpretace úpravy formulované v Návrhu mohla znamenat, že by ČTÚ nemohl změnit regulační opatření či zavést nové regulační opatření, přestože by k tomu měl objektivní důvod. Po takto dlouhou dobu – 20 let - ovšem nelze vyloučit, že k takové změně bude potřeba přikročit. V této souvislosti se domnívám, že by navrhované ustanovení nemělo být formulováno takto široce, neboť to může vést k nemožnosti provádět efektivní regulační opatření a reagovat na jakékoliv změny či trendy. Lze též očekávat, že navrhované znění by mohlo vést k důvodným námitkám dotčených subjektů při jakékoliv regulatorní změně, která se netýká podmínek investování do infrastruktury. Z uvedených důvodů musí být tento bod formulován, a to pouze s ohledem na podmínky investování do infrastruktury v souladu s Kodexem. Musí tedy být výslovně doplněno, že předvídatelnost regulace bude vztažena toliko na podmínky investování do infrastruktury. 
             Tato připomínka je zásadní.

Kodex – čl. 49 odst. 2: Pokud členské státy udělují individuální práva na užívání rádiového spektra, pro něž byly stanoveny harmonizované podmínky technickými prováděcími opatřeními v souladu s rozhodnutím č. 676/2002/ES s cílem umožnit jeho využívání pro služby bezdrátové širokopásmové elektronické komunikace (dále jen „bezdrátové širokopásmové služby“), na omezenou dobu, zajistí pro držitele práv předvídatelnost regulace na alespoň na 20 let s ohledem na podmínky investování do infrastruktury, jež je závislá na využívání takového rádiového spektra, a to při zohlednění požadavků uvedených v odstavci 1 tohoto článku. Tento článek podléhá v příslušných případech změně podmínek spojených s uvedenými právy na užívání v souladu s článkem 18.	Akceptováno
(5) Úřad v rámci správy spektra, pro které byly harmonizovány technické podmínky, zajistí předvídatelnost regulačních opatření pro držitele práv po dobu nejméně 20 let s ohledem na podmínky investování do infrastruktury, která je závislá na využívání rádiového spektra.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ÚOHS	2	Připomínka k § 10 (2) písm. h)

V uvedeném odstavci je upraveno, že ČTÚ všeobecným oprávněním stanoví zvláštní podmínky pro zajišťování sítí elektronických komunikací týkající se mimo jiné (v bodě h) sdíleného využívání rádiových kmitočtů. Není zřejmé, co je míněno pod pojmem všeobecné oprávnění. Jedná se o opatření obecné povahy? Požaduji objasnit. 

V této souvislosti konstatuji, že Kodex nebyl správně transponován, neboť v Návrhu nejsou na rozdíl od Kodexu uvedeny podmínky, které se ke stanovení sdíleného využívání radiových kmitočtů vztahují. Požaduji, aby byly tyto podmínky doplněny i do Návrhu.
Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Všeobecné oprávnění podle § 9 se vydává formou opatření obecné povahy Úřadu, které stanoví podmínky výkonu komunikačních činností vztahující se na všechny nebo na určité druhy sítí a služeb elektronických komunikací provozování přístrojů a na využívání rádiových kmitočtů a které je závazné pro fyzické a právnické osoby.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	3	Připomínka k § 10 (2) písm. h)

Dále ve věci uvádím, že sdílené využívání radiových kmitočtů (radiového spektra) může být v rozporu se soutěžním právem, neboť může vést ke koordinaci chování konkurentů a tím k oslabení hospodářské soutěže. Soutěžní právo připouští sdílení radiového spektra pouze ve zcela specifických výjimečných případech, kdy nelze aplikovat z pohledu soutěžního práva méně restriktivní opatření. Je nutné, aby v uvedeném návrhu příslušného bodu bylo doplněno, že ČTÚ všeobecným oprávněním stanoví zvláštní podmínky pro sdílené využívání radiových kmitočtů tak, aby nebyly v rozporu se soutěžním právem. Požaduji zohlednit (ne)existenci ekonomických a fyzických překážek tržně motivovaného budování aktivní a pasivní infrastruktury. Současně je nezbytné si uvědomit při aplikaci případnou kolizi litispendence a rei iudicatae v rozhodovacích procesech Úřadu a ÚOHS.
Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Platí zde obecný princip, že v případě práv na užívání rádiového spektra musí předmětné podmínky zajišťovat jeho efektivní a účelné využívání. Zároveň platí povinnost pro ČTÚ konzultovat opatření dotýkající se hospodářské soutěže s ÚOHS (§ 130 odst. 3). Nicméně z hlediska právní jistoty bylo doplněno ustanovení § 5 odst. 5. Dále bude doplněna důvodová zpráva vysvětlující rozdíl mezi sdílením infrastruktury a sdílením rádiového spektra.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	4	Připomínka k § 10 (3) písm. d) 

V uvedeném bodě není, na rozdíl od Kodexu, definován pojem „nedovolený nebo škodlivý obsah“ a ani není odkázáno na žádný právní předpis, který by uvedené definoval. Vzniká tak riziko nejednoznačného výkladu a tím i právní nejistoty. Navrhuji doplnit odkaz na zvláštní předpis, který vymezuje nedovolený a škodlivý obsah.
Tato připomínka je doporučující.

Kodex – Příloha I.C.4: Zvláštní podmínky, které mohou být spojeny s všeobecným oprávněním pro poskytování služeb elektronických komunikací kromě interpersonálních komunikačních služeb nezávislých na číslech (…) Omezení týkající se vysílání nedovoleného obsahu v souladu se směrnicí 2000/31/ES a omezení týkající se vysílání škodlivého obsahu v souladu se směrnicí 2010/13/EU.	Akceptováno.
Kodex pouze odkazuje na směrnice 2000/31/ES a 2010/13/EU, které jsou transponovány zákonem č. 231/2001 Sb. o provozování rozhlasového a televizního vysílání, zákonem č. 480/2004 Sb., o některých službách informační společnosti a zákonem č. 132/2010 Sb. o audiovizuálních mediálních službách.
	
	5	Připomínka k § 18 (2) písm. e) 

Uplatňuji stanovisko obdobně jako u připomínky k § 10 (2) písm. h) viz výše.

Dále zdůrazňuji, že Kodex nebyl správně transponován, neboť v Návrhu nejsou na rozdíl od Kodexu uvedeny podmínky, které se ke stanovení sdíleného využívání radiových kmitočtů vztahují. Požaduji doplnění předmětných podmínek i do Návrhu.

V návrhu příslušného bodu musí být také doplněno, že ČTÚ všeobecným oprávněním stanoví zvláštní podmínky pro sdílené využívání radiových kmitočtů tak, aby nebyly v rozporu se soutěžním právem. Je nezbytné zohlednit (ne)existenci ekonomických a fyzických překážek tržně motivovaného budování aktivní a pasivní infrastruktury.
Tato připomínka je zásadní.	Neakceptováno.
Platí zde obecný princip, že v případě práv na užívání rádiového spektra musí předmětné podmínky zajišťovat jeho efektivní a účelné využívání. Zároveň platí povinnost pro ČTÚ konzultovat opatření dotýkající se hospodářské soutěže s ÚOHS (§ 130 odst. 3). Uvedená věta může mít smysl v případě přídělů rádiových kmitočtů (viz doplnění v § 22 odst. 2), nikoliv však v případě individuálního oprávnění k využívání rádiových kmitočtů. V praxi by to rovněž např. znamenalo přezkum ze strany Úřadu (ČTÚ) u tisíců základnových stanic z hlediska splnění daných požadavků. Taková povinnost by tak ČTÚ neúměrně zatížila a nelze ji po něm spravedlivě požadovat. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ÚOHS	6	Připomínka k § 21a (3) odst. 3  
V odstavci 3 je uvedeno, že ČTÚ dobu platnosti přídělu neprodlouží, pokud by to nebylo v souladu s odst. 2 písmeny c) a d). Z Kodexu ovšem vyplývá, že při rozhodování o prodloužení platnosti přídělu je třeba přihlédnout i k zajištění hospodářské soutěže. Došlo tedy k nepřesné transpozici Kodexu do Návrhu. Požaduji tedy upravit uvedený odstavec tak, aby ČTÚ dobu platnosti přídělu neprodloužil, pokud by to nebylo v souladu s odst. 2 písmeny c), d) a e).
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.

ÚOHS	7	Připomínka k § 22 (2) bod c)
Navržené znění uvádí, že Předseda Rady v rozhodnutí o přídělu rádiových kmitočtů uvede a v bodě c) podmínky účelného využívání rádiových kmitočtů, popřípadě včetně sdílení využívání rádiových kmitočtů, případně stanovení pokrytí území nebo obyvatelstva. 
Došlo k nepřesné transpozici Kodexu do Návrhu. Je třeba zpřesnit důvody pro stanovení podmínek týkajících se sdíleného využívání rádiových kmitočtů. Požaduji zohlednit (ne)existenci ekonomických a fyzických překážek tržně motivovaného budování aktivní a pasivní infrastruktury.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Uvedenou problematiku řeší ustanovení § 22odst. 3.
Na konec odstavce 2 doplněna věta „Při stanovení podmínek podle písmene c) předseda Rady zohlední zejména ekonomické a fyzické překážky tržně motivovaného budování aktivní a pasivní infrastruktury.“

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	8	Připomínka k § 22 (5)

V uvedeném odstavci je navržena textace: „V případě řešení sporů může Úřad tomu, kdo má prospěch z povinnosti sdílení nebo přístupu, uložit rovněž povinnost sdílet rádiové spektrum se subjektem poskytujícím mu službu velkoobchodního přístupu k infrastruktuře v příslušné oblasti“. 

Došlo k neúplné transpozici Kodexu, kdy v Návrhu nejsou uvedeny podmínky, za kterých může ČTÚ uložit rovněž povinnost sdílet rádiové spektrum. V této souvislosti uvádím, že sdílené využívání radiového spektra může být v rozporu se soutěžním právem, neboť může vést ke koordinaci chování konkurentů a oslabení hospodářské soutěže. Soutěžní právo připouští sdílení radiového spektra pouze ve zcela specifických případech, kdy nelze aplikovat z pohledu soutěžního práva méně restriktivní opatření. Při ukládání povinnosti sdílet radiové spektrum je nutné zohlednit zejména (ne)existenci ekonomických a fyzických překážek tržně motivovaného budování aktivní a pasivní infrastruktury. Požaduji provedení úpravu textu Návrhu v intencích připomínky.
Tato připomínka je zásadní.

Kodex – čl. 61 odst. 4: V případě řešení sporů mohou příslušné orgány tomu, kdo má prospěch z povinnosti sdílení nebo přístupu, mimo jiné uložit povinnost sdílet rádiové spektrum s poskytovatelem infrastruktury v příslušné oblasti.
Kodex – čl. 61 odst. 5: Povinnosti a podmínky uložené v souladu s odstavci 1 až 4 tohoto článku musí být objektivní, transparentní, přiměřené a nediskriminační a uplatňují se v souladu s postupy podle článků 23, 32 a 33. Vnitrostátní regulační a jiné příslušné orgány, které takové povinnosti a podmínky uložily, posoudí jejich výsledky do pěti let od přijetí předchozího opatření přijatého ve vztahu k týmž podnikům a posoudí, zda by bylo vhodné je s ohledem na vývoj podmínek zrušit nebo změnit. Uvedené orgány oznámí výsledek svého posouzení v souladu s postupy podle článků 23, 32 a 33.	Akceptováno.
Jedná se o transpozici Kodexu. Na základě připomínky ČTÚ přesunuto do § 79a. Do § 79a odst. 4 doplněna věta „Při ukládání povinnosti sdílet radiové spektrum je třeba zohlednit zejména ekonomické a fyzické překážky tržně motivovaného budování aktivní a pasivní infrastruktury.“

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	9	Připomínka k § 23b (1) písm. f)
V navrhovaném znění může Předseda Rady v rozhodnutí o udělení, změně nebo prodloužení doby platnosti přídělu podle bodu f) změnit stávající práva v souladu s tímto zákonem za účelem nápravy narušení hospodářské soutěže, k němuž došlo převodem nebo hromaděním práv na užívání rádiového spektra. 

K tomu uvádím, že došlo opět k neúplné transpozici Kodexu, neboť chybí vazba vydání takového rozhodnutí na analýzu trhu a na potřebu posouzení podmínek hospodářské soutěže. Především však orgánem pro ex-post regulaci hospodářské soutěže je toliko soutěžní úřad, nikoliv sektorový regulátor, a to ve všech sektorech a na všech trzích. Pouze soutěžní úřad je schopen efektivně posoudit, zda a jakým způsobem došlo k narušení soutěže a rovněž tak je efektivně schopen posoudit, zda změna stávajících práv umožní nápravu hospodářské soutěže. Tato pravomoc nemůže být svěřena Předsedovi Rady, a proto je nutné uvedené písmeno z Návrhu vypustit. 
Tato připomínka je zásadní.

Kodex – čl. 52 odst. 2: Když členské státy udělují, mění nebo obnovují práva na užívání rádiového spektra, mohou jejich vnitrostátní regulační nebo jiné příslušné orgány na doporučení vnitrostátního regulačního orgánu přijmout vhodná opatření, mezi něž patří:
(…)
e) změna stávajících práv v souladu s touto směrnicí, pokud je to nezbytné za účelem nápravy ex post narušení hospodářské soutěže, k němuž došlo převodem nebo hromaděním práv na užívání rádiového spektra.

Vnitrostátní regulační orgány nebo jiné příslušné orgány zohledňují tržní podmínky a dostupné referenční hodnoty a ve svém rozhodnutí vycházejí z objektivního a do budoucna zaměřeného posouzení podmínek hospodářské soutěže na trhu, z posouzení toho, zda jsou taková opatření nezbytná k udržení nebo dosažení účinné hospodářské soutěže, a pravděpodobného účinku takových opatření na stávající a budoucí investice účastníků trhu, zejména v případě zavádění sítí. Zohlední přitom přístup k analýze trhu stanovený v čl. 67 odst. 2.	Akceptováno
Na konec odstavce 1 doplněno závětí „Předseda Rady návrh opatření předloží k vyjádření Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže.“ Dále je doplněno do odstavce 2:
(2) Předseda Rady při rozhodování podle odstavce 1 zohledňuje tržní podmínky a dostupné referenční hodnoty a vychází ze stanoviska Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže a 
a) objektivního a do budoucna zaměřeného posouzení podmínek hospodářské soutěže na trhu, 
b) posouzení, zda jsou opatření podle odstavce 1 nezbytná k udržení nebo dosažení účinné hospodářské soutěže, 
c) pravděpodobného účinku takových opatření na stávající a budoucí investice tržních subjektů, zejména v případě zavádění sítí.

Úřad provede zkoumání dotčeného trhu podle písmene a) obdobně jako při postupu provádění analýz relevantních trhů.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ÚOHS	10	Připomínka k § 34
V § 34 požaduji doplnit odst. 15, který je uveden v důvodové zprávě, nicméně v návrhu zákona chybí.
Tato připomínka je zásadní.	
11	Připomínka k § 38 (1)
V odstavci (1) jsou v případě koncových uživatelů, používány pojmy mikropodniky, malé podniky, střední podniky nebo neziskové organizace. 
Tyto kategorie však v Návrhu nejsou nikterak vymezeny, ani není uveden odkaz na zvláštní předpis, který by uvedené vymezoval. Požaduji uvedené doplnit.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Důvodová zpráva upravena – vypuštěno odůvodnění pro § 34 odst. 15. 

Vysvětleno.
Zde vypuštěno, na místě prvního výskytu v jiných částech zákona bude doplněn odkaz. Definice neziskové organizace bude doplněna do pojmového aparátu zákona na základě připomínky MSP. Dále se těmto pojmům věnuje podrobněji také důvodová zpráva.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	12	Připomínka k § 38 (3) a (4) 
V odstavci 3 je navržena následující formulace „Podnikatelům poskytujícím službu uvedenou v odstavci 2 písm. a) nebo b), kteří podali přihlášku a vyhověli podmínkám účasti ve výběrovém řízení, Úřad uloží povinnost umožnit osobám se zvláštními sociálními potřebami v souladu s § 44 a 45 výběr cen nebo cenových plánů, které se liší od cenových plánů poskytovaných za normálních obchodních podmínek, tak, aby tyto osoby měly přístup a mohly využívat dílčí služby podle odstavce 2 písm. a) a b), (dále jen "zvláštní ceny"), a to nejen v pevném místě“. 
Tato formulace však neodpovídá předchozímu odstavci 2) písmenům a) a b), které upravují toliko přístup v pevném místě. Uvedené ustanovení rozšiřuje rozsah univerzální služby na připojení nejen v pevném místě, které je však zmíněno v bodě 2 písm. c).
Uvedené je tedy v rozporu. 
Dále v odstavci 4 je univerzální služba rozšířena i na osoby s nízkými příjmy: „Osobou se zvláštními sociálními potřebami se pro účely tohoto zákona rozumí spotřebitel, který je zdravotně postiženou osobou podle § 43 odst. 4 nebo osobou s nízkými příjmy. Osobou s nízkými příjmy se pro účely tohoto zákona rozumí osoba, jejíž čistý příjem za uplynulé kalendářní čtvrtletí je nižší než 2,15 násobek životního minima“. 
V této souvislosti uvádím, že došlo k nepřesné transpozici Kodexu a navíc dochází k rozšíření regulace, aniž by tato potřeba byla řádně odůvodněna. Spolu s výše uvedeným zahrnutím mobilního připojení podle mého názoru významným způsobem rozšiřuje rozsah univerzální služby, která by tak tvořila podle mého odhadu nikoliv nevýznamnou část trhu. Konstatuji, že uvedený návrh jde nad rámec Kodexu a navíc není nijak zdůvodněno, proč by měla být univerzální služba takto významně rozšířena. Musí být zohledněno, že aplikace povinností spojených s poskytováním univerzální služby vede k omezení působení tržních sil a tím i narušení a oslabení hospodářské soutěže na trhu jako celku, což by bylo v konečném důsledku na újmu konečným spotřebitelům a podvazovalo dynamiku trhu. V tomto konkrétním případě lze očekávat, že spotřebitelé, kteří by tvořili okruh oprávněných osob dle podmínek navržených v § 38, by byli de facto vázáni k poskytovateli univerzální služby a tím by došlo z pohledu ostatních operátorů k uzavření trhu, což je z pohledu soutěžního práva nežádoucí. Požaduji provedení úpravy tak, aby bylo dosaženo v souladu s Kodexem, tedy aby nedošlo k navrhovanému rozšíření okruhu oprávněných osob a univerzální služba se vztahovala bezpochyby pouze na připojení v pevném místě. 
Tato připomínka je zásadní.

Kodex – čl. 85 odst. 2: Jestliže členské státy s přihlédnutím k vnitrostátním podmínkám stanoví, že maloobchodní ceny za služby uvedené v čl. 84 odst. 1 nejsou dostupné, neboť brání spotřebitelům s nízkými příjmy nebo se zvláštními sociálními potřebami v přístupu k těmto službám, přijmou opatření, aby zajistily cenovou dostupnost služeb přiměřeného širokopásmového přístupu k internetu a služeb hlasových komunikací pro tyto spotřebitele alespoň v pevném místě.

(…) Za výjimečných okolností, a to zejména v případě, že by uložení povinností podle druhého pododstavce tohoto odstavce všem poskytovatelům vedlo k prokazatelné nadměrné administrativní nebo finanční zátěži pro poskytovatele nebo členský stát, může členský stát výjimečně rozhodnout, že povinnost nabízet tyto zvláštní sazby a balíčky omezí pouze na určené podniky. Na tato určení se obdobně použije článek 86. (…)	Vysvětleno.
Uvedené ustanovení se týká poskytování zvláštních cen zvláštním skupinám obyvatel, tj. zdravotně postižených osob a osob s nízkými příjmy, přičemž je žádoucí, aby toto nebylo omezeno pouze na služby v pevném místě, i s ohledem na specifický český trh. Odkaz na odst. 2 písm. a) a b) pouze specifikuje, na které služby se poskytování zvláštních cen použije. Rozšíření o osoby s nízkými příjmy je přímo požadavek Kodexu, který také umožňuje uložit tyto povinnosti na poskytování nejen v pevném místě.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
	13	Připomínka k § 51 (10)
V návrhu odstavce 10 je navrženo následující opatření: Úřad průběžně sleduje, vyhodnocuje a zvažuje dopady nového vývoje na trhu, například ve vztahu k obchodním dohodám, včetně dohod o společných investicích, ovlivňující dynamiku hospodářské soutěže. Pokud tyto dopady nejsou dostatečně významné, aby vyžadovaly novou analýzu trhu, Úřad po konzultaci podle § 130 a 131 posoudí, zda je nezbytné přezkoumat povinnosti uložené podniku s významnou tržní silou a rozhodnout o zachování, změně, zrušení těchto povinností, nebo uložení povinností nových podle odst. 6, 7, 8 a 14. 

Zdůrazňuji, že pouze soutěžní regulátor, tj. ÚOHS, má pravomoc analyzovat dopad jednání či chování účastníků trhu na hospodářskou soutěž, bez ohledu na formu, tedy i včetně posuzování dopadů dohod jako jsou dohody o společných investicích. Jedná se ex-post hodnocení, které je v principu svěřeno soutěžnímu úřadu. Požaduji proto vypuštění uvedeného odstavce z Návrhu.
             Tato připomínka je zásadní.

Kodex – čl. 68 odst. 6: Vnitrostátní regulační orgány zváží dopad nového vývoje na trhu ovlivňujícího dynamiku hospodářské soutěže, například ve vztahu k obchodním dohodám včetně dohod o společných investicích.

Pokud tento vývoj není dostatečně významný pro to, aby bylo nutno provést novou analýzu trhu v souladu s článkem 67, vnitrostátní regulační orgán neprodleně posoudí, zda je nezbytné provést přezkum povinností uložených podnikům označeným jako podniky s významnou tržní silou a pozměnit některé z předchozích rozhodnutí, mimo jiné zrušením některých povinností nebo uložením povinností nových, s cílem zajistit, aby tyto povinnosti i nadále splňovaly podmínky stanovené v odstavci 4 tohoto článku. Takové změny jsou uloženy pouze po konzultacích v souladu s články 23 a 32.	Neakceptováno.
Jde o transpoziční ustanovení. Jedná se o regulaci ex ante, kromě toho je zde povinnost konzultace s ÚOHS.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo mění připomínku na doporučující.	
ÚOHS	14	Připomínka k § 51 (14)
V návrhu odstavce 14 je navrženo následující opatření „Stanovil-li Úřad podle odstavce 3 podnik s významnou tržní silou na některém relevantním trhu pro koncové uživatele a dospěl-li po provedení konzultace v souladu s § 130 a 131 k závěru, že nápravy nebude dosaženo uložením povinností podle odstavce 6, je oprávněn tomuto podniku nebo těmto podnikům rozhodnutím zakázat“ a jednou z oblastí, kterou bude ČTÚ oprávněn zakázat, je navržena v bodě d) „bránění vstupu na trh a omezování hospodářské soutěže stanovením predátorských cen“. 

Ve věci uvádím, že bránění vstupu na trh i aplikace predátorských cen jsou přestupky podle zákona o ochraně hospodářské soutěže (dále též „ZOHS“), který je aplikován ÚOHS. Hrozí tedy souběh tohoto nově navrhovaného právního předpisu se ZOHS. Posouzení omezování hospodářské soutěže v uvedených oblastech musí být principálně v kompetenci soutěžního regulátora. Proto požaduji uvedený odstavec z Návrhu vypustit.
Tato připomínka je zásadní.	Neakceptováno.
Jde o transpoziční ustanovení. Jedná se o regulaci ex ante, kromě toho je zde povinnost konzultace s ÚOHS.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo mění připomínku na doporučující.	
ÚOHS	15	Připomínka k § 57 (3)
V odstavci (3) je mimo jiné uvedeno, že: „Za účelem podpory investic dotčeného podniku, především do sítí nové generace, a především do sítí s velmi vysokou kapacitou, přihlédne Úřad k investicím provedeným operátorem a umožní mu přiměřenou návratnost odpovídajícího použitého kapitálu s přihlédnutím ke všem rizikům specificky spojeným s investičním projektem.“ 
Předně není definováno, co lze zahrnout do pojmu „sítě s velmi vysokou kapacitou“ ani není odkaz na žádný právní předpis, který by uvedené definoval či jakkoliv specifikoval. Vzniká tedy riziko nejednoznačného výkladu. Dále není nijak odůvodněno, proč by se měla podpora investic týkat selektivně právě takových typů sítí. Konečně uvádím, že došlo k nepřesné transpozici, jelikož regulace cen není podmíněna posouzením vhodnosti ze strany ČTÚ. Proto navrhuji úpravu textu Návrhu a jeho odůvodnění v souladu s touto připomínkou.
Tato připomínka je zásadní.	Neakceptováno.
Pojem je definován v § 2 odst. 2 písm. g).

Podpora těchto sítí je v souladu s textací kodexu, jedná se o transpoziční ustanovení -  čl. 74 odst. 1
„Při určování toho, zda by byly vhodné povinnosti regulace cen, vnitrostátní regulační orgány zohledňují potřebu podporovat hospodářskou soutěž a dlouhodobé zájmy koncových uživatelů související se zaváděním a využíváním sítí příští generace, a především sítí s velmi vysokou kapacitou.“

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	16	Připomínka k § 69b (2)
Ze znění odstavce (2) není jasné zda, pojem „spotřebitel s nízkými příjmy“ je totožný s pojmem „osoba s nízkými příjmy“ použitým v § 38 (4). Pokud ano, požaduji uvedené sjednotit. 
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Upraveno ve smyslu připomínky MPSV. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	17	Připomínka k § 69b (4)
V odstavci 4 je navrženo, že „Úřad může rozhodnutím podle odstavců 2 a 3 určit pouze některé poskytovatele veřejně dostupné služby elektronických komunikací za účelem snížení administrativního nebo finančního zatížení ve srovnání se situací, pokud by tato povinnost byla určena všem těmto poskytovatelům“. 
Podle mého názoru nebyl správně transponován Kodex, který omezuje uvedenou pravomoc na výjimečné okolnosti. Uvádí, že se jedná zejména o případ, že by uložení povinností všem poskytovatelům vedlo k prokazatelné nadměrné administrativní nebo finanční zátěži pro poskytovatele nebo členský stát, povinnost nabízet tyto zvláštní sazby a balíčky omezí pouze na určené podniky. Požaduji zmíněné omezení zapracovat v souladu s Kodexem do uvedeného bodu.
 Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Text je v souladu s Kodexem, došlo k úpravě ve smyslu připomínky, pojem výjimečné okolnosti je právně velmi neurčitý, který nelze použít.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	18	Připomínka k § 83 (10)
V bodě 10 není jasně upraveno, zda je navržená povinnost závislá na vlastnictví digitálního televizního zařízení, které svým koncovým uživatelům poskytuje poskytovatel služby šíření digitálního televizního vysílání, tedy zda se např. vztahuje na ta zařízení, která jsou poskytovateli koncovým zákazníkům pouze pronajímána. Doporučuji uvedené vyjasnit, aby se zabránilo neurčitosti. 
Tato připomínka je doporučující.	Vysvětleno.
Jedná se o transpoziční ustanovení k čl. 113 odst. 3 Kodexu.	
ÚOHS	19	Připomínka k § 84 odst. 2 písm. c) 
Vzhledem k nejasné terminologii požaduji demonstrativním výčtem specifikovat „určité“ aktivní a virtuální síťové prvky.
              Tato připomínka je zásadní.	Částečně akceptováno. 
Terminologie zákona a daného ustanovení by měla být koncipována obecně ve smyslu navržené úpravy. Pojem „určité“ nahrazen pojmem „některé“.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	20	Připomínka k § 85a (1)
V odstavci 1 je uvedeno: Podnik s významnou tržní silou může nabídnout závazky podle postupu stanoveného v § 86c s cílem otevřít společným investicím zavádění nových sítí s velmi vysokou kapacitou sestávajících z optických prvků až do prostor koncových uživatelů nebo k základnové stanici, například nabídkou společného investování nebo dlouhodobého sdílení rizika prostřednictvím spolufinancování nebo prostřednictvím dohod o nákupu opravňujících k nabytí specifických práv strukturální povahy ze strany jiných poskytovatelů sítí nebo služeb elektronických komunikací. 
K tomu uvádím, že popsané závazky mohou ovlivnit hospodářskou soutěž. Není zjevné, zda bude ČTÚ povinen jednat při posuzování závazků v součinnosti s ÚOHS. Posouzení, zda navržené závazky nepovedou k narušení, omezení či vyloučení soutěže, musí být v kompetenci soutěžního regulátora, který k tomu disponuje adekvátními nástroji i pravomocí. Požaduji zakotvit povinnost ČTÚ posuzovat dopady závazků na hospodářskou soutěž v součinnosti s ÚOHS.	Vysvětleno.
Spolupráce s ÚOHS je stanovena v § 111 a platí tedy obecně.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	21	Připomínka k § 85a (2)
Jako jedna z podmínek společných investic je v Návrhu zmiňována podmínka v odstavci 2 v písmenu b), že nabídka „umožní ostatním spoluinvestorům, kteří jsou poskytovateli služeb nebo sítí elektronických komunikací, dlouhodobě účinně a trvale udržitelně konkurovat na navazujících trzích, v nichž je podnik s významnou tržní silou aktivní, za podmínek, které zahrnují….“. 
V návaznosti na uvedené konstatuji, že předložená formulace § 85 (2) Návrhu může potenciálně vést k negativnímu ovlivnění hospodářské soutěže. Proto je nutné uvedenou nabídku společných investic náležitě posoudit z hlediska dopadu na trh. Posouzení dopadu na hospodářskou soutěž musí být v kompetenci soutěžního regulátora, tj. ÚOHS, který k tomu disponuje adekvátními nástroji i pravomocí. Je nutné, aby byla ČTÚ zakotvena povinnost postupovat v součinnosti s ÚOHS při posuzování dopadů nabídky společných investic na hospodářskou soutěž.  
Tato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Spolupráce s ÚOHS je stanovena v § 111 a platí tedy obecně.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	22	Připomínka k § 85a (3)
V Návrhu je v odstavci 3 navržena textace „Na síť, která je předmětem závazné nabídky, se neuplatní povinnosti podle § 51, pokud podnik s významnou tržní silou, který nabídku zveřejnil, uzavřel alespoň jednu dohodu, jejíž předmět je obsahem závazné nabídky podle odst. 2 písm. a) až e).“ 
K uvedenému podotýkám, že by taková „alespoň jedna dohoda“ měla být uzavřena nikoliv se subjektem, který je odlišným soutěžitelem od podniku s významnou tržní silou, neboť by mohlo dojít k obcházení uvedené povinnosti a stěží by tak mohl být naplněn smysl povinnosti podle § 51. Je tedy nutné aplikovat koncept soutěžitele a vyloučit tak možnost uzavření předmětné dohody se subjektem, který tvoří s podnikem s významnou tržní silou jednoho soutěžitele ve smyslu ZOHS a v tomto smyslu uvedené ustanovení doplnit. 
Pozn. k problematice konceptu soutěžitele. Vymezení soutěžitele podle ZOHS je mnohem širší než vymezení podnikatele působícího na trhu podle jiných právních předpisů, např. vymezení pojmu podnikatel podle Občanského zákoníku; podle ZOHS se považuje za soutěžitele nejenom fyzická a právnická osoba, která je podnikatelem, ale též např. subjekt, který je svými aktivitami schopen ovlivňovat fungování trhu – komory, svazy živnostenská společenstva, podstatným rozdílem je rovněž skutečnost, že za jednoho soutěžitele se považuje podle ZOHS celá skupina podnikatelů, kdy např. jedna společnost – matka, kontroluje své dceřiné společnosti, tzn. určuje jejich soutěžní chování, a to přesto, že tyto společnosti působí navenek jako samostatné subjekty (disponují vlastním IČ číslem a jsou samostatně zapsány v obchodním rejstříku). Z rozdílného přístupu k vymezení pojmu účastníka řízení (soutěžitele) podle ZOHS a vymezení pojmu účastníka řízení podle jiného právního předpisu může dojít ke vzniku kompetenčního sporu mezi ÚOHS a ostatními státními orgány.   

Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.	
ÚOHS	23	Připomínka k § 85a (5)
Odst. 5: Úřad může v odůvodněných případech uložit povinnosti podle § 51 odst. 6 podniku s významnou tržní silou v rozporu s ustanovením odstavce 3, pokud jde o zavádění sítí s velmi vysokou kapacitou, s cílem řešit závažné problémy s hospodářskou soutěží na trhu, u nichž zjistí, že vzhledem k specifickým charakteristikám tohoto trhu by tyto problémy s hospodářskou soutěží jinak nemohly být řešeny. 
Není zdůvodněno, proč se uvedené má vztahovat selektivně na sítě s velmi vysokou kapacitou. Stejně jako v dalších částech návrhu novely není definován pojem „síť s velmi vysokou kapacitou“ ani odkázáno na zvláštní právní předpis. Rovněž i zde obdobně jako v § 85a (3) je nezbytné, aby byla zakotvena povinnost součinnosti s ÚOHS při posuzování uložených povinností z pohledu dopadu na hospodářskou soutěž. Jelikož není Kodex transponován přesně, je nutné, aby v souladu s čl. 76 odst. 2 Kodexu byla doplněna povinnost přihlédnout k výsledku analýzy podle § 51 a posoudit splnění podmínek obsažených v čl. 76 odst. 1.
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Do § 111 doplněn nový odstavec 4 ve znění 
„Úřad je při posuzování dopadů závazků na hospodářskou soutěž povinen postupovat v součinnosti s Úřadem pro ochranu hospodářské soutěže. Zároveň tím není dotčena působnost Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže podle zákona o ochraně hospodářské soutěže.“

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	24	Připomínka k § 86b (4)
K bodu 4, písmenu c) uplatňuji připomínku odpovídající analogicky připomínce k § 85a (1)
Konstatuji, že popsané závazky mohou ovlivnit hospodářskou soutěž. Není zjevné, zda bude mít povinnost ČTÚ jednat v součinnosti s ÚOHS. Posouzení, zda navržené závazky nepovedou k narušení, omezení či vyloučení soutěže, musí být v kompetenci soutěžního regulátora. Je nezbytné, aby byla zakotvena povinnost součinnosti s ÚOHS při posuzování dopadů závazků na hospodářskou soutěž.
Tato připomínka je zásadní.	Neakceptováno.
Viz § 111.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	25	Připomínka k § 86d (5)
Není zřejmé, zda bude mít ČTÚ povinnost jednat při přezkumu uložených podmínek dle § 86d (5) v oblasti dopadu na hospodářskou soutěž v součinnosti s ÚOHS. Posouzení, zda uložené podmínky vedou či mohou vést k narušení, omezení či vyloučení soutěže, musí být v kompetenci soutěžního regulátora. Požaduji proto uvedený odstavec z Návrhu vypustit.
             Tato připomínka je zásadní.	Neakceptováno.
Viz § 111.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ÚOHS	26	Připomínka k § 108 (1)
V písmenu e) je v rámci působnosti ČTÚ navrženo, že posuzuje a sleduje otázky formování trhu a hospodářské soutěže z hlediska přístupu k otevřenému internetu. K tomu uvádím, že pojem „přístup k otevřenému internetu“ není definován ani není odkázáno na jiný právní předpis, není tedy zjevné, co je tímto pojmem myšleno. Dále dodávám, že jakékoliv posuzování ex-post dopadů na hospodářskou musí být prováděno ČTÚ v součinnosti s ÚOHS. 
             ato připomínka je zásadní.	Vysvětleno.
Spolupráce s ÚOHS je stanovena v § 111 a platí tedy obecně. Pojem definuje Nařízení EP a Rady č. 2015/2120, doplníme odkaz na poznámku pod čarou č. 69.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	27	Připomínka k § 115 (4)
Předkladatel v odstavci 4 navrhuje: Úřad nesmí požadovat informace, o které již požádalo Sdružení BEREC podle přímo použitelného předpisu Unie a které mu byly Sdružením BEREC poskytnuty. 

Podle mého názoru může toto omezení pravomoci přinášet praktické obtíže pro ČTÚ při vyžadování informací od subjektů, kdy např. bude třeba již vyžadované informace upřesňovat, ověřovat, doplňovat apod. Doporučuji uvedený odstavec z Návrhu vypustit. 
Tato připomínka je doporučující.	Vysvětleno.
Jedná se o transpozici čl. 21 odst. 4 Kodexu. Netýká se případných doplnění, upřesnění či ověření.	
ÚOHS	28	Připomínka k § 120 (5)
V odstavci 5 je uvedeno, ke kterým okolnostem má Úřad mimo jiné přihlédnout takto: Při stanovování výše pokut podle § 118 odst. 5 písm. c) a § 119 odst. 6 písm. c) Úřad zohlední mimo jiné i skutečnost, zda jednání pachatele přestupku mělo nepříznivý dopad na hospodářskou soutěž a zejména zda v rozporu s původně poskytnutou informací nebo jakoukoli její aktualizací vybudoval, rozšířil nebo modernizoval síť nebo naopak síť nevybudoval a tuto změnu plánu objektivně nezdůvodnil. 
Není zcela jasné, zda okolnost „v rozporu s původně poskytnutou informací nebo jakoukoli její aktualizací vybudoval, rozšířil nebo modernizoval síť nebo naopak síť nevybudoval a tuto změnu plánu objektivně nezdůvodnil“ bude okolností polehčující nebo naopak přitěžující při stanovování výše pokuty a do jaké míry. Mám za to, že obecné okolnosti, ovlivňující výši pokuty, by měly být předmětem správního posouzení a není nutné uvádět je v zákonném předpise, případně mohou být obsaženy v soft-law, jako např. v metodice ukládání pokut. Navrhuji odstavec 5 z § 120 odstranit.
Tato připomínka je zásadní.	Neakceptováno.
Jedná se o transpozici Kodexu, text upraven na základě připomínky Ministerstva vnitra.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	29	Připomínka k § 125 (11)
V bodě 11 je navržena následující pravomoc Úřadu: Úřad může z vlastního podnětu zveřejnit informace, které přispívají k otevřenému a konkurenčnímu trhu, pokud jejich zveřejnění není v rozporu s jinými ustanoveními tohoto zákona nebo jiným právním předpisem. 
Upozorňuji, že by neměly být zveřejňovány takové informace, které by mohly vést k negativnímu ovlivnění hospodářské soutěže. Jedná se zejména o informace, které by mohly přímo či nepřímo vést ke sjednocování či koordinaci chování účastníků trhu nebo usnadňovat případné uzavírání protisoutěžních dohod ve smyslu ZOHS. Neměly by být zveřejňovány zejména obchodně citlivé informace, které by uvedenou obavu mohly naplňovat. 
Tato připomínka je doporučující.	Neakceptováno.
Ustanovení obsahuje podmínku, že takové zveřejnění nesmí být v rozporu s jinými ustanoveními zákona nebo jiným právním předpisem. 
	
ÚOHS	30	Připomínka k § 127 (8)
ČTÚ je navržena v odstavci 8 následující kompetence týkající se přijímání předběžných opatření: Jestliže za účelem zajištění hospodářské soutěže nebo ochrany zájmů koncových uživatelů existuje za mimořádných okolností naléhavá potřeba konat, Úřad může na žádost zúčastněných stran nebo z vlastního podnětu přijmout předběžná opatření. 
Upozorňuji, že potřeba zavedení této pravomoci tak, jak je navržena, není nijak odůvodněna, ani nemá oporu v Kodexu. Je třeba upozornit, že jakákoliv předběžná opatření, která by ČTÚ přijal za účelem zajištění hospodářské soutěže, je nutné konzultovat s ÚOHS. Jakákoliv opatření k zajištění hospodářské soutěže by měla být náležitě posouzena ze strany soutěžního regulátora, jinak nelze zajistit, že přijetím předběžného opatření skutečně dojde k zajištění hospodářské soutěže. Požaduji tedy text odstavce spojit s odstavcem 7, případně přeformulovat tak, aby byla zřejmá souvislost s řešením přeshraničních sporů a tím byl dosažen soulad s Kodexem. 
Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno. 
Text upraven ve smyslu připomínky.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOHS	III	Návrh na doplnění předložené novely zákona 

Zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony (dále jen „zákon o elektronických komunikacích“) v části týkající se ochrany osobních, provozních a lokalizačních údajů a důvěrnosti komunikací upravuje poskytování provozních a lokalizačních údajů, které jsou vytvářeny nebo zpracovávány při zajišťování veřejných komunikačních sítí a při poskytovávání veřejně dostupných služeb elektronických komunikací. V § 97 odst. 3 tohoto zákona je určitým subjektům umožněno požádat právnickou nebo fyzickou osobu zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací o provozní a lokalizační údaje telekomunikačního koncového zařízení uživatele veřejně dostupné služby elektronických komunikací.
ÚOHS vykonává svou působnost v souvislosti s ochranou hospodářské soutěže proti jejímu vyloučení, omezení, jinému narušení nebo ohrožení dohodami soutěžitelů, zneužitím dominantního postavení soutěžitelů či spojením soutěžitelů. V rámci své působnosti vede správní řízení a činí úkony s řízením související, zejména provádí dokazování ve správním řízení nebo místní šetření v obchodních prostorách soutěžitelů. Provozní a lokalizační údaje mohou značnou mírou přispět k odhalení a prokázání protisoutěžního jednání soutěžitelů v oblasti zakázaných dohod nebo zneužití dominantního postavení, zejména při prokazování existence vzájemných kontaktů mezi soutěžiteli. Při provádění úkonů ve správním řízení často dochází ze strany účastníků k obstrukčním jednáním nebo přímo k aktivní snaze uvést pracovníky ÚOHS v omyl „zatajením“ mobilního telefonu či jiného telekomunikačního zařízení. Takovým jednáním šetřený subjekt ztěžuje nebo dokonce může zmařit účel šetření a následně i vedení správního řízení. 
Z pohledu řádného výkonu působnosti ÚOHS v oblasti hospodářské soutěže je vhodné
a potřebné včlenit do zákona o elektronických komunikacích oprávnění ÚOHS získat od osob zajišťujících veřejnou komunikační síť nebo poskytujících veřejně dostupnou službu elektronických komunikací patřičné údaje a využít jich k odhalování protisoutěžního jednání a následně k řádnému vedení správních řízení. Při odhalování soutěžních deliktů využívají tyto údaje v praxi orgány pro hospodářskou soutěž dalších členských států Evropské unie (Nizozemsko, Litva a další). Ústavní soud shledal, že současná právní úprava preventivního uchovávání provozních a lokalizačních údajů o elektronické komunikaci u poskytovatelů telekomunikačních služeb („data retention“) je ústavně konformní a navržená změna nebude podle mého názoru představovat kolizi s ústavním pořádkem.
Předkládám návrh znění rozšiřující dotčené ustanovení zákona o elektronických komunikacích o tuto pravomoc ÚOHS, včetně návrhu nutné úpravy ZOHS. Současně uvádím odůvodnění k této změně, která povede k rozšíření právních nástrojů určených k efektivnímu odhalování protisoutěžního jednání a úspěšnějšímu vedení správních řízení v oblasti ochrany hospodářské soutěže. 
3	Platné znění dotčených ustanovení zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů, s vyznačením navrhovaných změn
§ 97
	(1) Právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací je povinna na náklady žadatele zřídit a zabezpečit v určených bodech své sítě rozhraní pro připojení koncového telekomunikačního zařízení pro odposlech a záznam zpráv
a	Policii České republiky pro účely stanovené zvláštním právním předpisem36),
b	Bezpečnostní informační službě pro účely stanovené zvláštním právním předpisem37),
c	Vojenskému zpravodajství pro účely stanovené zvláštním právním předpisem37a).
	(2) Orgány uvedené v odstavci 1 prokazují své oprávnění k odposlechu a záznamu zpráv předáním písemné žádosti, která obsahuje číslo jednací, pod kterým je rozhodnutí soudu u tohoto orgánu vedeno, a která je podepsána osobou odpovědnou u orgánu uvedeného v odstavci 1 za vykonávání odposlechu a záznamu zpráv. V případě odposlechu a záznamu zpráv Policií České republiky podle zvláštních právních předpisů36) se v písemné žádosti uvádí číslo jednací, pod kterým je souhlas uživatele odposlouchávané stanice u Policie České republiky veden.
	(3) Právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací je povinna uchovávat po dobu 6 měsíců provozní a lokalizační údaje, které jsou vytvářeny nebo zpracovávány při zajišťování jejích veřejných komunikačních sítí a při poskytovávání jejích veřejně dostupných služeb elektronických komunikací37b). Provozní a lokalizační údaje týkající se neúspěšných pokusů o volání je právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací povinna uchovávat pouze tehdy, jsou-li tyto údaje vytvářeny nebo zpracovávány a zároveň uchovávány nebo zaznamenávány. Současně je tato právnická nebo fyzická osoba povinna zajistit, aby při plnění povinnosti podle věty první a druhé nebyl uchováván obsah zpráv a takto uchovávaný dále předáván. Právnická nebo fyzická osoba, která provozní a lokalizační údaje uchovává, je na požádání povinna je bezodkladně poskytnout
a	orgánům činným v trestním řízení pro účely a při splnění podmínek stanovených zvláštním právním předpisem59),
b	Policii České republiky pro účely zahájeného pátrání po konkrétní hledané nebo pohřešované osobě, zjištění totožnosti osoby neznámé totožnosti nebo totožnosti nalezené mrtvoly, předcházení nebo odhalování konkrétních hrozeb v oblasti terorismu nebo prověřování chráněné osoby a při splnění podmínek stanovených zvláštním právním předpisem60),
c	Bezpečnostní informační službě pro účely a při splnění podmínek stanovených zvláštním právním předpisem37),
d	Vojenskému zpravodajství pro účely a při splnění podmínek stanovených zvláštním právním předpisem37a),
e	České národní bance pro účely a při splnění podmínek stanovených zvláštním právním předpisem61).,
f	Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže pro účely a při splnění podmínek stanovených jiným právním předpisemx).
	Po uplynutí doby podle věty první je právnická nebo fyzická osoba, která provozní a lokalizační údaje uchovává, povinna je zlikvidovat, pokud nebyly poskytnuty orgánům oprávněným k jejich využívání podle zvláštního právního předpisu, nebyl vydán příkaz k jejich uchování podle zvláštního právního předpisu59) nebo pokud tento zákon nestanoví jinak (§ 90).
	(4) Provozními a lokalizačními údaji podle odstavce 3 jsou zejména údaje vedoucí k dohledání a identifikaci zdroje a adresáta komunikace a dále údaje vedoucí ke zjištění data, času, způsobu a doby trvání komunikace. Rozsah provozních a lokalizačních údajů uchovávaných podle odstavce 3, formu a způsob jejich předávání orgánům oprávněným k využívání podle zvláštního právního předpisu a způsob jejich likvidace stanoví prováděcí právní předpis.
	(5) Právnická nebo fyzická osoba poskytující veřejně dostupnou telefonní službu je povinna na žádost poskytnout informace z databáze všech svých účastníků veřejně dostupné telefonní služby orgánu oprávněnému k jejich vyžádání podle zvláštního právního předpisu, a to na jeho náklady. Formu a rozsah poskytovaných informací stanoví prováděcí právní předpis.
	(6) Zavede-li právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací při této činnosti kódování, kompresi, šifrování nebo jiný způsob přenosu vedoucí k nesrozumitelnosti přenášených zpráv, je povinna zajistit, aby v koncových bodech pro připojení zařízení uvedených v odstavci 1 byly požadované zprávy a s nimi spojené provozní a lokalizační údaje poskytovány srozumitelným způsobem.
(7) Z plnění povinností podle odstavců 1, 3 a 5 náleží právnické nebo fyzické osobě od oprávněného subjektu, který si úkon vyžádal nebo jej nařídil, úhrada efektivně vynaložených nákladů. Výši a způsob úhrady efektivně vynaložených nákladů stanoví prováděcí právní předpis.
	(8) Osoba uvedená v odstavci 1 a její zaměstnanci jsou povinni zachovávat mlčenlivost o vyžádaném nebo uskutečněném odposlechu a záznamu zpráv podle odstavců 1 a 2 a vyžádání a poskytnutí údajů podle odstavců 3 a 5 a s tím souvisejících skutečnostech.	
(9) Technické a provozní podmínky a body pro připojení koncového telekomunikačního zařízení pro odposlech nebo záznam zpráv stanoví prováděcí právní předpis.
	(10) Právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací je povinna vést evidenci
a	počtu případů, ve kterých na základě žádosti poskytla provozní a lokalizační údaje orgánům oprávněným k jejich vyžádání,
b	doby, která v jednotlivých případech uplynula ode dne, kdy zahájila uchovávání provozních a lokalizačních údajů do dne, kdy o tyto údaje oprávněný orgán požádal, a
c	počtu případů, kdy nemohla žádosti o poskytnutí provozních a lokalizačních údajů vyhovět.
	(11) Právnická nebo fyzická osoba zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací je povinna předávat Úřadu evidenci uvedenou v odstavci 10 souhrnně vždy za uplynulý kalendářní rok, a to v elektronické formě, nejpozději do 31. ledna následujícího kalendářního roku. Předávaná evidence nesmí obsahovat osobní a identifikační údaje. Úřad souhrn obdržených evidencí neprodleně předá Komisi.
	(12) Formu evidence předávané podle odstavce 11 a způsob jejího předávání Úřadu stanoví prováděcí právní předpis.
_________________
x) Zákon č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon
o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů.
4	
5	Platné znění dotčených ustanovení zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů, s vyznačením navrhovaných změn
§ 21ga
Pro účely ochrany hospodářské soutěže je Úřad oprávněn vyžadovat od právnické nebo fyzické osoby zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací poskytnutí provozních a lokalizačních údajů podle jiného právního předpisu, a to po předchozím písemném povolení předsedy senátu vrchního soudu příslušného podle sídla Úřadu, pokud lze důvodně předpokládat, že poskytnuté údaje mohou přispět k objasnění skutečností důležitých pro odhalení přestupku podle tohoto zákona, či odhalení porušení článku 101 nebo 102 Smlouvy o fungování Evropské Unie, včetně jeho pachatele, a nelze-li sledovaného účelu dosáhnout jinak, nebo jen s vynaložením neúměrného úsilí.

ODŮVODNĚNÍ NAVRHOVANÉ ZMĚNY

ÚOHS vykonává svou působnost na úseku ochrany a podpory hospodářské soutěže zejména odhalováním a trestáním přestupků spočívajících v narušení hospodářské soutěže dohodami soutěžitelů, zneužitím dominantního postavení soutěžitelů, nedovoleným spojením soutěžitelů či excesivním výkonem veřejné moci orgány veřejné správy. V rámci své působnosti vede správní řízení a činí úkony s řízením související, především provádí dokazování ve správním řízení nebo šetření na místě. 
Zejména při prošetřování možného porušení § 3 ZOHS, nebo článku 101 Smlouvy o fungování EU zakázanými dohodami soutěžitelů (dohody o určení ceny, rozdělení trhu, bid rigging apod.) ověřuje ÚOHS existenci předchozích kontaktů mezi soutěžiteli, jejich vzájemnou komunikaci a koordinaci postupu v soutěži na trhu. Praxe ÚOHS dlouhodobě ukazuje na vzrůstající význam elektronické dálkové komunikace mezi šetřenými subjekty, zejména manažery a dalšími pracovníky soutěžitelů. Informace o telekomunikačním provozu mezi těmito osobami je pro šetření ÚOHS klíčová. Vzhledem k tomu, že i při osobních schůzkách mají telekomunikační zařízení (typicky mobilní telefony) při sobě, má pro ÚOHS velký význam i zjišťování polohy těchto zařízení v čase. 
V této souvislosti je třeba zmínit rovněž typický vyšetřovací nástroj používaný ÚOHS k odhalování nedovolených protisoutěžních praktik, a sice šetření na místě u soutěžitelů. Telekomunikační zařízení (mobilní telefony, notebooky apod.) manažerů a dalších pracovníků šetřených subjektů jsou typickým objektem vyšetřování ÚOHS při jím prováděných inspekcích. Znepřístupňování, zatajování a poškozování těchto zařízení se stává nejzávažnější formou maření šetření na místě u soutěžitelů. Zatajení například mobilního telefonu šetřenou osobou je ze strany ÚOHS mimořádně obtížně odhalitelné a jde o poměrně efektivní způsob zmaření inspekce a následně vedeného správního řízení o přestupku.
Zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích), ve znění pozdějších předpisů v části týkající se ochrany osobních, provozních a lokalizačních údajů a důvěrnosti komunikací upravuje poskytování provozních a lokalizačních údajů, které jsou vytvářeny nebo zpracovávány při zajišťování veřejných komunikačních sítí a při poskytovávání veřejně dostupných služeb elektronických komunikací. V § 97 odst. 3 výše uvedeného zákona je určitým subjektům umožněno požádat právnickou nebo fyzickou osobu zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací o provozní a lokalizační údaje telekomunikačního koncového zařízení uživatele veřejně dostupné služby elektronických komunikací.
Provozní a lokalizační údaje značnou mírou přispějí k odhalení a prokázání protisoutěžního jednání, zejména při prokazování existence vzájemných kontaktů mezi soutěžiteli. Při šetření těchto přestupků ze strany ÚOHS pak dochází k maření inspekcí obstrukčním jednáním spočívajícím v zatajování mobilního telefonu či jiného telekomunikačního zařízení.
Z pohledu řádného výkonu působnosti ÚOHS v oblasti hospodářské soutěže je vhodné
a potřebné včlenit do zákona o elektronických komunikacích oprávnění ÚOHS získat od osob zajišťujících veřejnou komunikační síť nebo poskytujících veřejně dostupnou službu elektronických komunikací patřičné údaje a využít jich k odhalování protisoutěžního jednání a následně k řádnému vedení správních řízení.
Při odhalování soutěžních deliktů využívají tyto údaje v praxi orgány pro hospodářskou soutěž dalších členských států Evropské unie (Nizozemsko, Litva a další).
Z výše  uvedených důvodů navrhuji rozšíření předmětného ustanovení i na ÚOHS, resp. aby ÚOHS v rámci výkonu své působnosti mohl žádat o provozní a lokalizační údaje, které jsou vytvářeny nebo zpracovávány při zajišťování veřejných komunikačních sítí a při poskytovávání veřejně dostupných služeb elektronických komunikací. V této souvislosti uvádím, že Ústavní soud svým nálezem sp. zn. Pl. ÚS 45/17 ze dne 14. května 2019 v reakci na návrh skupiny 58 poslanců na zrušení některých ustanovení zákona o elektronických komunikacích, trestního řádu, zákona o Policii České republiky a vyhlášky o uchovávání, předávání a likvidaci provozních a lokalizačních údajů shledal, že současná právní úprava preventivního uchovávání provozních a lokalizačních údajů o elektronické komunikaci u poskytovatelů telekomunikačních služeb („data retention“) a možností jejich následného poskytnutí orgánům činným v trestním řízení, Policii České republiky pro účely zahájeného pátrání po konkrétní hledané nebo pohřešované osobě, zjištění totožnosti osoby neznámé totožnosti nebo totožnosti nalezené mrtvoly, či předcházení nebo odhalování konkrétních hrozeb v oblasti terorismu, Bezpečnostní informační službě, Vojenskému zpravodajství a České národní bance pro účely dohledu nad kapitálovým trhem, je ústavně konformní. Rozšíření okruhu subjektů oprávněných využívat předmětné informace o ÚOHS, při zachování stejných podmínek, kterými se řídí např. Česká národní banka, nebude podle mého názoru představovat kolizi s ústavním pořádkem.

Na základě výše  uvedených důvodů dochází k rozšíření výčtu orgánů oprávněných předmětné údaje získat o ÚOHS při postupu podle zákona o ochraně hospodářské soutěže. Pro účely spočívající ve výkonu působnosti na jiných úsecích veřejné správy není ÚOHS i nadále oprávněn požádat právnickou nebo fyzickou osobu zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací o provozní a lokalizační údaje telekomunikačního koncového zařízení uživatele veřejně dostupné služby elektronických komunikací. Zvolené řešení je obdobné jako u České národní banky, jež disponuje na základě zákona o elektronických komunikacích oprávněním vyžadovat totožné údaje pro účely potírání přestupků na úseku ochrany kapitálových trhů.

Tato připomínka je zásadní.	Akceptováno.
Text upraven.	
HKČR	 A	Obecné zásadní připomínky
1	Hospodářská komora České republiky (dále jen „HK ČR“) upozorňuje na způsob vymezení oprávněných subjektů (účastník a koncový uživatel) v návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů, v platném znění, (dále jen „návrh zákona“) není v souladu se smyslem a účelem směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (dále jen „Kodex“ či „Kodex pro elektronické komunikace“). 
Kodex pro elektronické komunikace (oproti současné právní úpravě) klade důraz na práva koncových uživatelů, resp. v některých případech těch koncových uživatelů, kteří mají s poskytovatelem služeb elektronických komunikací uzavřenou smlouvu o poskytování těchto služeb (dále jen „účastnická smlouva“). Pojem „účastník“ není v Kodexu upraven ani užíván.
Návrh změnového zákona však tento princip zcela opomíjí a dále pracuje s dosavadním pojetím zákona o elektronických komunikacích, které rozlišuje účastníka, účastníka, který je koncovým uživatelem a koncového uživatele. 
 Současně je třeba pracovat s danými definicemi i v souvislosti s právy, příp. povinnostmi, která jsou dána spotřebitelům. V těchto případech je však třeba rozlišit, zda se jedná o spotřebitele, který je koncovým uživatelem či spotřebitelem, který uzavřel smlouvu o poskytování služeb elektronických komunikacích a současně koncovým uživatelem není.
2	HK ČR dále považuje za důležité upozornit na určitou nesrozumitelnost navržené právní úpravy.  
Z předkládaného návrhu vyplývá, že povinnost šířit lze uložit (jen) za účelem umožnění přístupu koncovým uživatelům se zdravotním postižením (byť název ustanovení je formulován jako („Povinnost šíření…ve veřejném zájmu“).  
Z návrhu novely zákona o provozu televizního a rozhlasového vysílání (dále jen „Vysílací zákon“) se však podává, protože seznam programů, které mají být povinně šířeny, je sestavován nejen za účelem i) naplnění „veřejného zájmu“, kdy hledisko přítomnosti uživatelů se zdravotním postižením je jedním, nikoli však jediným hlediskem (§ 54a Vysílacího zákona), ale též za účelem ii) na podporu služeb televize s internetem a elektronických programových průvodců.  
 
Z výše uvedeného tedy není jasné, zda všechny programy, které Rada zahrne na seznam ve smyslu § 5 písm. n) Vysílacího zákona, bude Úřad (moci/muset) ukládat k povinnému šíření.  Doporučujeme proto text návrhu novely zpřesnit, aby byly vyloučeny případné pochybnosti na straně orgánů státní správy, podniků, jimž má být případně povinnost uložena, provozovatelů vysílání a v neposlední řadě dotčené veřejnosti.  
V této souvislosti je vhodné upozornit, že provozovatel vysílání, který má udělenou licenci 
k „vysílání prostřednictvím zvláštních přenosových systémů“, resp. zajišťuje dostupnost svého vysílání prostřednictvím internetu, by měl být vyloučen z možnosti, aby jeho program byl povinně šířen jiným podnikatelem prostřednictvím internetu. Jinými slovy, není opodstatnitelné, aby program dostupný na internetu byl povinně šířen prostřednictvím jiného podnikatele – provozovatele internetové televize, který je přímým konkurentem provozovatele televizního vysílání.  
Pokud jde o konkurenční působení na trhu, je třeba zdůraznit, že je nepochybné, že uložení povinnosti povinného šíření vysílání prostřednictvím podnikatelů uvedených v § 72 odst. 1 návrhu zákona, je způsobilé ovlivnit trh. V každém případě by způsobilo, že provozovatel televizního vysílání by v daném případě nedostal za šíření programu odměnu (kterou však zásadně požaduje, když je program šířen jiným podnikatelem). S ohledem na právě uvedené by měl mít provozovatel vysílání v zákoně zakotveno právo na obvyklou odměnu. Je však otázkou, kdo by tuto odměnu měl provozovateli vysílání poskytnout - zda dotčený podnikatel, jemuž je však šíření vysílání uloženo jako povinnost, anebo stát, když by se pak mohlo jednat o nedovolenou veřejnou podporu.  
Dále je třeba zdůraznit, že návrh zákona i Vysílací zákon v současně navrženém znění vylučují právo provozovatele vysílání udělit souhlas se sdělováním programů. Navrhovaná úprava je proto nejen v rozporu s Autorským zákonem (§ 29 AZ), ale také s rozhodovací praxí SDEU (např. rozsudek ze dne 27. února 2014, ve věci C-351/12, v němž SDEU mimo jiné uvedl, že čl. 3 
odst. 1 směrnice 2001/29 musí být vykládán tak, že brání právní úpravě členského státu, která vylučuje právo autorů udělit svolení ke sdělování jejich díla veřejnosti nebo takové sdělování zakázat) a mezinárodními úmluvami, kterými je ČR vázaná (zejména Bernská úmluva o ochraně literárních a uměleckých děl ze dne 9. září 1986, dále na Bernskou úmluvu navazující Smlouva Světové organizace duševního vlastnictví nebo Všeobecná úmluva o autorském právu). 
Udělení souhlasu je ještě naléhavější v případě provozovatelů vysílání s licencí, neboť ti zásadně podmiňují udělení souhlasu se sdělováním programů veřejnosti ziskem odměny (ad výše). Právní úprava umožňující povinné šíření televizního vysílání bez souhlasu, a tedy i bez odměny pro provozovatele vysílání, představuje neospravedlnitelný zásah do práv autorů. A nadto zákonnou podporu konkurentů na trhu, neboť tyto „podniky“ jsou přímými konkurenty provozovatelů „klasického“ televizního vysílání. Je třeba, aby měl provozovatel televizního vysílání nad obsahem toho vysílání kontrolu a jen on sám rozhodoval o tom, zda a jakým způsobem bude vysílání zpřístupněno veřejnosti.   
Vzhledem k uvedenému jsme přesvědčeni, že je nutné uložení povinnosti šířit vysílání podmínit předchozím souhlasem provozovatele televizního vysílání. Pokud provozovatel neudělí s vysíláním souhlas, nemůže Úřad tuto povinnost podniku uložit (a případně jej sankcionovat za její neplnění).   
Jelikož má Úřad povinnost šířit vysílání uložit svým rozhodnutím a vzhledem k tomu, že tímto rozhodnutím by byla nepochybně dotčena práva provozovatele vysílání, měl by být provozovatel ex lege účastníkem tohoto řízení. A to nikoliv jen vedlejším účastníkem, ale účastníkem ve smyslu 
§ 27 odst. 1 Správního řádu.	Akceptováno.
Materiál prošel revizí.	
HKČR	 1	Připomínka k bodu 3, § 2 odst. 4 písm. h)
Požadujeme dotčené písmeno vypustit.
Odůvodnění:
Paragraf 2 odst. 2 písm. h) sice definuje pojem „informace o místě“, ale tento pojem se dále 
v textu neobjevuje. Dále zde není vyřešen vztah s lokalizačními údaji dle § 91. Data pocházející ze síťové infrastruktury určující polohu jsou lokalizační údaje dle § 91. Informace z koncového zařízení, která určují polohu, pak nejsou lokalizační údaje dle 
§ 91.	Akceptováno.
Definice byla vypuštěna. 	
HKČR	 2	Připomínka k bodu 14, § 8 odst. 8
Požadujeme dotčené písmeno vypustit.
Odůvodnění:
Odstavec působí zmatečně, neboť při neúplném a nedoplněném podání oznámení by Úřad podle § 14 odst. 1 neměl vydat osvědčení. Fyzická či právnická osoba by neměla bez tohoto získat oprávnění k podnikání, neboť neproběhlo právoplatně oznámení činnosti. 
Naproti tomu odst. 8 dovoluje, aby subjekt podnikal, např. i bez doložení splnění obecných podmínek podle § 8 odst. 3, a to po neurčitě dlouhou dobu. Taková mezera v zákoně by mohla v budoucnu přispět k vytvoření nežádoucí situace na trhu.
Návrh tohoto ustanovení je v rozporu s příslušným ustanovením Kodexu pro elektronické komunikace (čl. 12 a bod 42 preambule). 
Vázání vzniku oprávnění k podnikání na určité podmínky, přičemž je hned následně konstatováno, že tyto podmínky vlastně ani nemusí být splněny, považujeme za zcela nesmyslné.
Ohledně oznamovací povinnosti a vzniku oprávnění k podnikání doporučujeme rovněž doplnit důvodovou zprávu za účelem vyjasnění pojmů podnikání a osob, na které se oznamovací povinnost vztahuje.	Akceptováno.
Text upraven.	
HKČR	 3	Připomínka k bodu 50, § 17 odst. 11 písm. i) a j)
Požadujeme dotčená písmena vypustit.
Odůvodnění:
Nové důvody pro neudělení IO v § 17 jsou diskutabilní. Jak Úřad posoudí účelné využívání? Jak bude dopředu vědět, zda podmínky využívání kmitočtů budou v rozporu s přídělem? Pokud by držitel přídělu souhlasil s využívaním kmitočtů jinou osobou v rozporu s přídělem, riskoval by odnětí přídělu (§ 22b a)). Ustanovení tímto dává Úřadu možnost svévolného postupu, čímž snižuje předvídatelnost podnikatelského prostředí.	Neakceptováno. 
Nejedná se o čistě transpoziční předpis, návrh zákona vychází i v minulosti z připravované tzv. technické novely a poznatky z aplikační praxe. Předkladatel při zpracování návrhu vždy zvažoval potřebu vyváženosti mezi oprávněními regulátora a právy uživatelů zákona.

Smyslem navržené úpravy není bránit využívání rádiových kmitočtů, jak mylně dovozuje připomínkové místo, ale možnost ČTÚ reagovat na případy, kdy je požadavek na počet kmitočtů neúměrný předpokládanému využití nebo předpokládané službě elektronických komunikací, který by ve svém důsledku vedl pouze k bránění ostatním žadatelům v přístupu k rádiovým kmitočtům.

Dále je třeba upozornit, že v současné době nemá ČTÚ možnost odebrat kmitočty, pokud nejsou účelně využívány – možnosti odnětí jsou explicitně vyjmenovány v § 19 odst. 4. Zde se hovoří pouze o porušení či nedodržené podmínek – právo využívat rádiové kmitočty ovšem není podmínka, ale právo. Aplikace § 19 odst. 4 písm. d) (nevyužívání rádiových kmitočtů po stanovenou dobu), se jeví jako velmi obtížná, zejména z hlediska prokázání takového nevyužívání, zejména v případě požadovaného celoplošného přidělení nebo přidělení pro větší síť. ČTÚ nemůže nepřetržitě na všech místech po stanovenou dobu 6 měsíců kontrolovat jednoho držitele v rámci takového rozsahu přidělení, a je tedy obtížné prokázat, že k došlo k naplnění podmínky, že kmitočty nejsou využívány nejméně 6 měsíců. 

K argumentu k § 17 odst. 1 písm. j) návrhu transpozice („jak bude ČTÚ dopředu vědět, že podmínky využívání kmitočtů budou v rozporu s přídělem?“), je třeba konstatovat, že aby mohl ČTÚ udělit individuální oprávnění v pásmu, kde byl udělen příděl rádiových kmitočtů, je nesporné, že takový příděl musí existovat. Je však zcela nezbytné, aby individuální oprávnění bylo v souladu s podmínkami a obsahem příslušného přídělu rádiových kmitočtů. Jako důvod pro neudělení individuálního oprávnění to však v současné době platný zákon výslovně neuvádí.	
HKČR	 4	Připomínka k bodu 68, § 19b odst. 5
Požadujeme dotčený odstavec upravit následovně:
„(5) Pro vydání oprávnění pro experimentální účely se použije obdobně § 17 odst. 6 a § 18 odst. 1 a 2. Úřad udělí oprávnění pro experimentální účely nejvýše na dobu 12 36 měsíců. Dobu platnosti lze prodloužit jedenkrát maximálně o 6 měsíců. V případě, že žadatelem o vydání oprávnění pro experimentální účely je příjemce podpory výzkumu, experimentálního vývoje a inovací z veřejných prostředků podle zvláštního právního předpisu76), lze oprávnění pro experimentální účely udělit nejvýše na dobu 36 měsíců. Dobu platnosti oprávnění pro experimentální účely lze prodloužit jedenkrát maximálně o 6 měsíců.“.
Odůvodnění:
Není vysvětleno, proč návrh diskriminuje v délce experimentálního oprávnění k využívání kmitočtů ostatní žadatele ve srovnání s příjemci dotační podpory na inovace. Navrhujeme možnost prodloužení délky experimentálního oprávnění pro všechny žadatele stejně.	Neakceptováno.
Nejedná se o diskriminaci, ale o podporu akademické sféry v oblasti výzkumu, vývoje a inovací, které jsou navíc hrazeny z veřejných prostředků. Bude doplněna důvodová zpráva.	
HKČR	 5	Připomínka k bodu 71, § 20 odst. 3
Požadujeme dotčený odstavec upravit následovně:
„(3) Úřad je povinen sledovat a v přiměřených intervalech nebo na základě důvodného požadavku osoby dotčené omezením počtu práv k využívání rádiových kmitočtů přezkoumávat, zda důvody pro omezení počtu práv k využívání rádiových kmitočtů stále trvají. Má-li Úřad za to, že důvody omezení počtu práv k využívání rádiových kmitočtů pominuly nebo že vzhledem k zájmu uživatelů nebo zájmu na rozvíjení hospodářské soutěže je třeba omezení počtu práv k využívání rádiových kmitočtů zrušit, Úřad omezení počtu práv k využívání rádiových kmitočtů v plánu využití rádiového spektra zruší a následně rozhodne o zrušení přídělu omezení odnětí přídělu uděleného v tomto kmitočtovém pásmu. Rozhodnutí o oprávnění k využívání rádiových kmitočtů vydaná na základě zrušeného přídělu omezení odnětí přídělu a podmínky stanovené v těchto rozhodnutích nadále zůstávají v platnosti, pokud Úřad z důvodů, pro které došlo ke zrušení omezení počtu práv, nerozhodne o odnětí oprávnění k využívání rádiových kmitočtů. Pokud Úřad rozhodl o zrušení přídělu omezení odnětí přídělu a o odnětí oprávnění k využívání rádiových kmitočtů vydaných na základě zrušeného přídělu omezení odnětí přídělu, náleží držiteli přídělu náhrada za odnětí přídělu. Při stanovení výše náhrady Úřad zohlední aktuální zůstatkovou cenu přídělu a efektivní a účelně vynaložené náklady podle § 27 odst. 5 vzniklé držitelům v důsledku případného vyklizení kmitočtového pásma. Úřad v rámci přezkumu podle věty první zároveň zvažuje, zda nelze v daném kmitočtovém pásmu udělit další příděl rádiových kmitočtů nebo zrušit omezení počtu práv, a tak umožnit využívání rádiových kmitočtů také na základě oprávnění k využívání rádiových kmitočtů. V případě, že k takovému závěru Úřad dojde, informuje o tom v Telekomunikačním věstníku a na elektronické úřední desce Úřadu a změní plán využití rádiového spektra. Je-li možné udělit v daném kmitočtovém pásmu další příděl rádiových kmitočtů, zahájí Úřad výběrové řízení podle § 21.“
Odůvodnění:
U tohoto ustanovení jsme zaznamenali terminologický nesoulad v rámci jednotlivých podkladových materiálů – znění tohoto ustanovení v návrhu nového úplného znění zákona 
č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů, s vyznačením změn (dokument označený jako pz_ALBSBJSG7R5U, dále jen „úplné znění“) se neshoduje se zněním návrhu změnového zákona, kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., 
elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů.
V úplném znění se v textu tohoto odstavce se místo v současnosti užitého termínu „zrušení přídělu“ nově navrhuje termín „omezení přídělu“. Tuto změnu však nepovažujeme, s ohledem na smysl ustanovení a jeho další text, za správný a navrhujeme nahradit jej termínem „odnětí přídělu“ uváděného mj. i návrhu změnového zákona.
Dále navrhujeme provedení úpravy předposlední věty tohoto ustanovení, a to z důvodu její nesrozumitelnosti (s ohledem na dosavadní praxi v ČR i absentující odůvodnění jejího doplnění). S přihlédnutím ke znění dalších ustanovení zákona o elektronických komunikacích, 
i podzákonných předpisů, tedy navrhujeme provedení uvedených úprav. 	Akceptováno.
Text upraven.	
HKČR	 6	Připomínka k bodu 74, § 20 odst. 7
Požadujeme dotčený odstavec vypustit.

Odůvodnění:
Toto ustanovení navrhujeme vypustit, a to z důvodu jeho nesouladu s ustanovením čl. 55 odst. 1 Kodexu a dále jeho duplicity s ustanovením odstavce 5 tohoto paragrafu.

 7	Připomínka k bodu 123, § 32 odst. 5
Požadujeme dotčené ustanovení upravit ve smyslu níže uvedeného odůvodnění.
Odůvodnění:
Bylo by vhodné podrobněji specifikovat, jak se ČTÚ chystá přidělovat vrácené číselné řady obsahující přenesená čísla jiným subjektům. Lepší popis zvoleného řešení a odůvodnění postupu ČTÚ je potřebné, např. vzhledem k tomu, že podle vyhlášky o číslovacích plánech 
č. 117/2007 Sb. se telefonní čísla pro přístup k účastníkům veřejných telefonních sítí přidělují např. pro veřejné mobilní telefonní sítě v blocích 10 000 čísel a jejich násobků. Tedy v jednom bloku se mohou nacházet čísla přenesená k více subjektům a není zřejmé, zda bude ČTÚ 
v případě takto „vnuceného“ přídělu čísel tento blok drobit na menší úseky či nikoliv. Za přidělená čísla je však nutno platit roční poplatky za využívání čísel, v současnosti za blok 10 000 čísel poplatek 10 000 Kč. V případě, že by v takto přiděleném bloku bylo jen málo čísel přenesených 
k subjektu, který tento příděl obdrží, a zbytek budou čísla nevyužívaná, nebude to pro tento subjekt ekonomicky výhodné.	Neakceptováno.
Jedná se o transpozici článku 50 odst. 3 Kodexu. Odstavec 7 rozvádí proces udělování přídělu rádiových kmitočtů. Nejedná se o duplicitu.

Neakceptováno.
Dané ustanovení zákona ve smyslu uvedeného odůvodnění za vyvážené a nepotřebuje další úpravy.
Není vhodné do zákona zakotvovat konkrétnější úpravu, když pro správní rozhodování jsou v zákoně uvedeny jednotlivé parametry, které musí vzít ČTÚ jako správní orgán v úvahu.
Z vyhlášky o číslovacích plánech je zřejmé, že nelze přidělené rozsahy „drobit” pod úroveň minimálního počtu čísel v rozsahu, nemůže tedy k tomu dojít ani na základě správního rozhodnutí. 
V návaznosti na transpoziční novelu bude následně upravena i vyhlášku o číslovacích plánech. 	
HKČR	 8	Připomínka k bodu 124, § 33
Požadujeme dotčené ustanovení upravit následovně:
„§ 33
Tísňová komunikace
(1) Podnikatel poskytující veřejně dostupnou interpersonální komunikační službu založenou na číslech umožňující koncovým uživatelům volání na čísla v národním nebo mezinárodním číslovacím plánu je povinen poskytovat všem svým koncovým uživatelům, včetně zdravotně postižených uživatelů a uživatelů veřejných telefonních automatů, přístup k tísňovým službám prostřednictvím tísňové komunikace, který je bezplatný a který nevyžaduje použití jakéhokoliv platebního prostředku, prostřednictvím tísňových čísel. Přístup zdravotně postižených uživatelů k tísňovým službám musí být rovnocenný s přístupem dostupným ostatním uživatelům. Tísňovými čísly jsou jednotné evropské tísňové číslo 112 a národní tísňová čísla 150, 155, 158. Tísňová čísla slouží k oznámení událostí v případech, kdy je ohrožen život, zdraví, majetek nebo veřejný pořádek. 
(2) Pracovištěm pro příjem tísňové komunikace se rozumí fyzické místo, kde je jako první přijata tísňová komunikace. Nejvhodnějším pracovištěm pro příjem tísňové komunikace je předem určené pracoviště pro příjem tísňové komunikace, které má vyřizovat tísňovou komunikaci z určité oblasti nebo tísňové komunikace určitého typu. Podnikatel uvedený v odstavci 1 je povinen poskytovat bezodkladně a bezplatně podnikateli zajišťujícímu připojení k veřejné pevné komunikační síti subjektu, který provozuje pracoviště pro příjem tísňové komunikace, aktuální osobní údaje všech svých účastníků-fyzických osob a identifikační údaje všech svých účastníků právnických osob pro lokalizaci, popřípadě identifikaci účastníka tísňové komunikace při komunikaci na tísňová čísla. Tyto údaje je poskytující podnikatel povinen aktualizovat průběžně, nejméně však jednou za 14 dnů. 
(3) Podnikatel zajišťující připojení pracoviště pro příjem tísňové komunikace k veřejné pevné komunikační síti, je povinen  
a) zřídit a vést aktuální databázi údajů uvedených v odstavci 2 včetně údajů o svých účastnících veřejně dostupné interpersonální komunikační služby založené na číslech a  
b) zajistit bezodkladné a bezplatné zpřístupnění jednotlivých údajů z databáze uvedené v písmenu a) pracovišti pro příjem tísňové komunikace způsobem umožňujícím dálkový přístup včetně bezodkladného a bezplatného zpětného přenosu údajů z této databáze. 
Údaje vedené v databázi lze využívat jen pro lokalizaci a identifikaci účastníka tísňové komunikace.
(4) Podnikateli uvedenému v odstavci 3 náleží úhrada nákladů za zřízení a vedení databáze podle odstavce 3 písm. a) od subjektu, který provozuje pracoviště pro příjem tísňové komunikace. Výši a způsob jejich úhrady stanoví prováděcí právní předpis. 
(5) Podnikatel uvedený v odstavci 1 je povinen každou tísňovou komunikaci bezodkladně a bezplatně zpřístupnit pracovišti pro příjem tísňové komunikace, lokalizační (§ 91) a jiné údaje, které umožňují lokalizaci a identifikaci účastníka tísňové komunikace, včetně údajů generovaných telekomunikačním koncovým zařízením. Pokud jsou v souvislosti s tísňovou komunikací telekomunikačním koncovým zařízením, z něhož je komunikace uskutečněna, automaticky vytvářeny a pracovišti pro příjem tísňové komunikace odesílány informace obsahující údaje o tom, kde se účastník tísňové komunikace nachází, není k tomu třeba souhlasu osoby, jíž se údaje týkají.
(6) Podnikatel uvedený v odstavci 1 je povinen zajistit informování veřejnosti o existenci a podmínkách používání tísňových čísel, a jejich vlastnostech zajišťujících dostupnost, mimo jiné prostřednictvím iniciativ konkrétně zaměřených na osoby cestující mezi členskými státy nebo v místech umístění veřejných telefonních automatů. Informace podnikatel poskytuje i způsobem umožňujícím dálkový přístup a ve formátu zajišťujícím dostupnost těchto informací i pro zdravotně postižené osoby, a to bez ohledu na druh zdravotního postižení.
(7) Podnikatel uvedený v odstavci 1 nese veškeré náklady související s přenosem tísňové komunikace na tísňová čísla a informace o tom, kde se účastník tísňové komunikace nachází, ve své síti. Tato povinnost platí i pro přenos tísňové komunikace ze sítí jiných podnikatelů. 
(8) V případech, kdy je ohroženo nebo přerušeno nepřetržité poskytování tísňové komunikace, je Úřad oprávněn rozhodnout o opatřeních nezbytných k udržení nebo obnovení tohoto poskytování a v případě potřeby uloží podniku s významnou tržní silou na relevantním trhu (§ 53 odst. 1), který poskytuje veřejně dostupnou službu elektronických komunikací pro originaci národních volání v pevném místě, povinnost, aby zajistil další poskytování tísňové komunikace. 
(9) Rozsah, formu a způsob předávání údajů podle odstavce 2, formu a způsob vedení databáze podle odstavce 3 písm. a) a rozsah, formu a způsob předávání údajů podle odstavce 3 písm. b) a odstavce 5 stanoví prováděcí právní předpis. 
(10) Pokud účastník, popřípadě uživatel, uskutečňuje zlomyslná volání nebo jinou zlomyslnou komunikaci na tísňová čísla, je podnikatel, v jehož síti byla tato komunikace započata, povinen na žádost subjektu, který provozuje pracoviště pro příjem tísňové komunikace, znemožnit ve své síti přístup telekomunikačního koncového zařízení, ze kterého je tato komunikace uskutečňována, s výjimkou veřejných telefonních automatů, k veřejné komunikační síti. Žádost podle věty první musí být učiněna v elektronické podobě. Subjekt provozující pracoviště pro příjem tísňové komunikace na tísňová čísla je oprávněn dočasně odmítnout komunikaci uskutečňovanou prostřednictvím telekomunikačního koncového zařízení, ze kterého bylo uskutečňováno opakované zlomyslné volání nebo jiná zlomyslná komunikace. 
(11) O opětovném umožnění přístupu telekomunikačního koncového zařízení k veřejné komunikační síti rozhodne Úřad na žádost dotčeného účastníka. Při rozhodování Úřad přihlédne k závažnosti jednání, zejména ke způsobu, rozsahu a následkům zlomyslného volání a jiné zlomyslné komunikace. 
 (12) Zlomyslným voláním nebo jinou zlomyslnou komunikací na tísňová čísla se rozumí volání nebo jiná komunikace na tato čísla za jiným účelem, než který je stanoven v odstavci 1.  
(13) Podnikatel podle odstavce 1 je povinen tísňovou komunikaci na jednotné evropské tísňové číslo 112 a národní tísňová čísla směrovat na nejvhodnější pracoviště pro příjem tísňové komunikace.
(14) Tísňová komunikace zahrnuje alespoň tyto služby:
a) volání,
b) zasílání zpráv SMS.
(15) Podnikatelé podle odstavce 1 spolupracují s Ministerstvem vnitra v součinnosti s Ministerstvem, Ministerstvem zdravotnictví a Úřadem na rozvoji dalších forem a způsobů tísňové komunikace včetně zajištění rovnocenného přístupu zdravotně postižených uživatelů k tísňovým službám prostřednictvím tísňové komunikace a zohledňují pokyny Sdružení BEREC.
(16) Úřad může po konzultaci se Sdružením BEREC stanovit opatřením obecné povahy kritéria přesnosti a spolehlivosti poskytovaných informací o tom, kde se účastník tísňové komunikace nachází.
(17) Ministerstvo vnitra ve spolupráci s Úřadem přijímají vhodná opatření k zajištění toho, aby koncoví uživatelé se zdravotním postižením měli při cestách v jiném členském státě přístup k tísňovým službám za rovnocenných podmínek jako ostatní koncoví uživatelé, je-li to možné, a to bez předchozí registrace.“.
Odůvodnění:
Článek 109 odst. 6 směrnice hovoří o tom, že: „Tyto informace zahrnují informace o místě, kde se volající nachází, získané ze sítě, a jsou-li dostupné, také informace o tom, kde se volající nachází, získané z telefonního přístroje“. Navrhovaná úprava novely jde daleko nad požadavky směrnice a zavádí nadbytečnou povinnost, jejíž smysl a účel není ani v důvodové zprávě vysvětlen, ačkoliv se de facto zavádí centrální databáze všech účastníků všech poskytovatelů služeb.
Zakládá se tak zcela nové komplexní zpracování osobních údajů, které však pro zajištění tísňových volání není třeba. I pro složky záchranného systému je důležitá informace o místě, kde se volající nachází, nikoliv údaj o tom, kdo uzavřel smlouvu pro telefonní číslo, z něhož je voláno na tísňové číslo (nesmyslnost je zřejmá např. v případě služebních telefonů, kdy bude účastníkem pro stovky i tisíce telefonních čísel právnická osoba). Ustanovení § 33 odst. 2 a 3 by měla být upravena striktně dle požadavku směrnice a nejít nad rámec.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Upraveno tak, jak je to v současném znění zákona. Odstavce 2 a 3 se týkají pevné služby, odstavec 5 mobilní. Nezavádí se nová povinnost.	
HKČR	 9	Připomínka k bodu 124, § 33 odst. 4
Požadujeme dotčený odstavec doplnit následovně:
„(4) Podnikateli uvedenému v odstavci 3 náleží úhrada nákladů za zřízení a vedení databáze podle odstavce 3 písm. a) od subjektu, který provozuje pracoviště pro příjem tísňové komunikace a má zřízen přístup do databáze podle odstavce 3 písm. a). Výši a způsob jejich úhrady stanoví prováděcí právní předpis.“.
Odůvodnění:
Současné znění zákona ukládá povinnost hradit náhrady za zřízení a vedení databáze podle odstavce 3 písm. a) od všech pracovišť pro příjem tísňové komunikace. Takových pracovišť je nyní v České republice přibližně 130, přičemž většinu z nich tvoří jednotlivá pracoviště městských policií. Každé takovéto pracoviště přitom musí každý měsíc hradit příslušnou část vynaložených nákladů za vedení databáze dle vyhlášky č. 290/2007 Sb., o úhradě nákladů na databázi údajů pro potřeby tísňového volání, a to i přesto, že přístup do databáze účastníků pro potřeby identifikace a lokalizace tísňového volání z pevné sítě má zřízena pouze malá část pracovišť městských policií. 
Současné ani navržené nové znění zákona o elektronických komunikacích však neumožňuje upravit výše uvedenou vyhlášku tak, aby byla celková částka nákladů rozpočítávána pouze na ty subjekty, které mají do databáze zřízen přístup. V praxi to znamená povinnost měsíční fakturace částek ve výši jednotek či nižších desítek korun českých (a s tím spojenou administrací na obou stranách) vyšším desítkám obcemi zřizovaných subjektů, které reálně s databází podle odstavce 3 písm. a) nepracují. 
Navrhujeme proto upravit znění § 33 odst. 4 zákona o elektronických komunikacích, stejně jako 
i změnu podzákonného předpisu, které fakticky vyloučí z povinnosti hradit náklady za zřízení a vedení databáze ty subjekty (městské policie) provozující pracoviště pro příjem tísňové komunikace, které nemají zřízen přístup do databáze účastníků pro potřeby identifikace a lokalizace tísňového volání.	Neakceptováno.

Databáze údajů vzniká proto, aby všechna centra tísňové komunikace mohla tato data využívat.

Centry tísňové komunikace podle navrhované právní úpravy jsou hasiči, policie a záchranné služby. Obecní policie již do tohoto okruhu nebudou spadat.

Nositeli nákladů tedy bude celkem 16 subjektů, které připojení do systému mají zřízen již od zavedení právní úpravy v roce 2005 a změnu tohoto počtu nelze očekávat.
Vzhledem ke způsobu výpočtu definovanému ve vyhlášce 290/2007 Sb. je navrhovaná úprava zbytečná.

Celá připomínka se opírá o složitost účtování u obecní policie, což je řešeno tím, že obecní policie tento přístup mít nebudou a tím připomínka ztrácí význam.	
HKČR	 10	Připomínka k bodu 124, § 33 odst. 5
Požadujeme dotčený odstavec upravit následovně:
„(5) Podnikatel uvedený v odstavci 1 je povinen každou tísňovou komunikaci bezodkladně a bezplatně zpřístupnit pracovišti pro příjem tísňové komunikace, lokalizační (§ 91). a jsou-li dostupné, také informace o tom, kde se volající nachází, získané z telekomunikačního koncového zařízení a jiné údaje včetně údajů a jiné údaje, které umožňují lokalizaci a identifikaci účastníka tísňové komunikace. , včetně údajů generovaných telekomunikačním koncovým zařízením. Pokud jsou v souvislosti s tísňovou komunikací telekomunikačním koncovým zařízením, z něhož je komunikace uskutečněna, automaticky vytvářeny a pracovišti pro příjem tísňové komunikace odesílány informace obsahující údaje o tom, kde se účastník tísňové komunikace nachází, není k tomu třeba souhlasu osoby, jíž se údaje týkají.“.
Odůvodnění:
K první větě uvádíme, že za účelem zpřístupnění údajů o poloze generovaných koncovým zařízením, musí být tyto údaje k dispozici – musí je koncové zařízení generovat. Lokalizace z koncového zařízení nevzniká v síti operátora, ale přímo v koncovém zařízení jakožto důsledek funkcionality operačního systému toho kterého zařízení. Není tedy možné stanovit poskytovateli povinnost zpřístupnit data, která sám negeneruje.
Dále, pojem „lokalizace“ není nikde definován – zřejmě nahrazuje použití pojmu lokalizační údaje, čímž je zjevný záměr zákonodárce pod pojem lokalizace zahrnout jakékoliv informace 
o zeměpisné poloze účastníka bez ohledu na to, z jakého zdroje je údaj získán a bez ohledu na vyřešení vztahu s § 91.
K druhé větě uvádíme, že by měla být respektována platná právní úprava a pro zpracování volen odpovídající právní titul, tj. ne negativně vymezit, který právní titul není titulem pro zpracování osobních údajů – viz čl. 6 GDPR. 
Je potřeba určit, na základě jakého právního titulu bude docházet ke zpracování lokalizace z koncového zařízení (zřejmě na základě § 5 a § 43 odst. 3) písm. c) zákona č. 110/2009 Sb., 
o zpracování osobních údajů) a dále, zda údaje o lokalizaci z koncového zařízení naplňují definiční znaky lokalizačních údajů dle § 91. Navržená úprava naznačuje, že se o lokalizační údaj dle § 91 jedná, neboť na konci navrženého odst. 5) je stanovena výjimka s udělení souhlasu subjektu údajů, kterého se lokalizační údaje týkají. Pokud je tímto zamýšlena výjimka z ustanovení 
§ 92 odst. 2), pak je tato výjimka chybná, neboť souhlas se zpracováním provozních údajů jiných než lokalizačních je možné udělit jen za účelem poskytování služby s přidanou hodnotou, což odesílání lokalizační zprávy na centrum PSAP není. Pokud je údaj o lokalizaci z koncového zařízení považován za lokalizační údaj, pak je třeba vzít v potaz dikci ustanovení § 89 o důvěrnosti komunikací. Podle tohoto ustanovení jsou poskytovatelé povinni zajistit jak technicky, tak organizačně důvěrnost zpráv a s nimi spojených provozních a lokalizačních údajů, které se přenášejí prostřednictvím naší sítě. Z tohoto důvodu máme za to, že navržená úprava § 33 odst. 5 je v rozporu s  § 89 ZEK. Pro úplnost připomínáme, že v této souvislosti není ani navrženo řešení vztahu mezi navrženým ustanovením § 33 odst. 5 a ustanovením § 89 odst. 3 („Každý, kdo hodlá používat nebo používá sítě elektronických komunikací k ukládání údajů nebo k získávání přístupu k údajům uloženým v koncových zařízeních účastníků nebo uživatelů, je povinen tyto účastníky nebo uživatele předem prokazatelně informovat o rozsahu a účelu jejich zpracování a je povinen nabídnout jim možnost takové zpracování odmítnout. Tato povinnost neplatí pro technické ukládání nebo přístup výhradně pro potřeby přenosu zprávy prostřednictvím sítě elektronických komunikací nebo je-li to nezbytné pro potřeby poskytování služby informační společnosti, která je výslovně vyžádána účastníkem nebo uživatelem“). Vzhledem k tomu, že správce osobních údajů při zasílání lokalizačních zpráv je (dle stanoviska ÚOOÚ) provozovatel PSAP, musí před započetím odesílání jakýchkoliv zpráv obsahující lokalizaci splnit podmínky v § 89 odst. 3 ZEK.
Pokud si odesílání lokalizace z koncového zařízení na centrum PSAP žádá legislativní úpravu, pak je podle našeho názoru praktičtější implementační ustanovení přepracovat tak, aby odpovídalo výše uvedeným připomínkám, tedy aby byl vyřešen účel a titul zpracování lokalizace z koncového zařízení, aby byla vyřešena otázka, zda se takováto lokalizace (ne)považuje za lokalizační údaj dle § 91 a zda případným odesíláním lokalizace nebude porušen § 89, a to jak ze strany správce osobních údajů, tak ze strany poskytovatele zajišťujícího veřejnou mobilní komunikační síť. Ideálním řešením by podle našeho názoru bylo „expresis verbis“ v textu zákona stanovit, že odesíláním lokalizačních zpráv nedochází ke zpracování lokalizačních údajů (§ 91) a porušení důvěrnosti komunikací (§ 89).	Neakceptováno.
Jde sice data, která negeneruje operátor, ale odesílají se prostřednictvím jeho sítě a vzhledem k tomu, že jde tísňovou komunikaci, tak bezúplatně. Pokud jde o problematiku zpracování osobních údajů, sice zde platí výjimka dle čl. 6 GDPR, ale z hlediska právní jistoty předkladatel, i s ohledem na specifický český trh, o tom, že je toto zapotřebí uvést i v české právní úpravě.	
HKČR	 11	Připomínka k bodu 125, § 33b odst. 1
Požadujeme dotčené ustanovení upravit následovně:
„(1) Podnikatel poskytující veřejně dostupnou mobilní interpersonální komunikační službu založenou na číslech je povinen bezplatně, je-li to technicky možné a v nutném rozsahu, aby nedošlo k omezení nebo přerušení poskytování veřejně dostupné služby, předávat dotčeným koncovým uživatelům v určité územní oblasti veřejné výstrahy týkající se bezprostředních nebo vyvíjejících se závažných mimořádných situací a katastrof. Podnikateli podle věty první náleží náhrada efektivně a účelně vynaložených nákladů za zajištění předávání veřejných výstrah koncovým uživatelům.“.
Odůvodnění:
Doporučujeme nastavit navržené omezení.	Neakceptováno. 
Jedná se o veřejnou službu, která má prioritu z hlediska zajištění, také by to bylo v rozporu s Kodexem.	
HKČR	 12	Připomínka k bodu 127, § 34a
Požadujeme dotčené ustanovení upravit ve smyslu níže uvedeného odůvodnění.
Odůvodnění:
Ačkoliv se jedná o transpoziční ustanovení, bez podrobnějších informací nebude možno uvedené povinnosti plnit. Oba subjekty (opouštěný a přijímající poskytovatel) budou mít se zákazníkem uzavřenou svou konkrétní smlouvu, a pokud zákazník vypoví jednu smlouvu a druhou uzavře až 
s časovým odstupem, nelze po původním/dosavadním poskytovateli spravedlivě požadovat, aby nadále poskytoval služby až do doby, kdy jsou aktivovány služby přijímajícího poskytovatele, s tím, že přerušení poskytování služby během změny poskytovatele nepřesáhne jeden pracovní den. Splnění této podmínky závisí na okolnostech stojících mimo vůli „opouštěného poskytovatele“, zejména na informacích od zákazníka o tom, s kým nově uzavřel smlouvu, a kdy mu nový poskytovatel zajistí připojení. Tento případ tedy nelze považovat za analogii k přenášení telefonního čísla.	Neakceptováno.
Navrhované ustanovení je transpozicí čl. 106 Kodexu, pro který je stanovena plna úroveň harmonizace. 
Technické a organizační podmínky pro realizaci změny poskytovatele služby přístupu k internetu pak stanoví ČTÚ formou opatřením obecné povahy, kterým se musí řídit oba podnikatelé tak, aby mohli naplnit požadavek na maximální dobu přenosu.	
HKČR	 13	Připomínka k bodu 128, § 35 odst. 1
Požadujeme dotčený bod vypustit.
Odůvodnění:
Technickou proveditelnost považujeme za relevantní parametr.

 14	Připomínka k bodu 133, § 36 odst. 8
Požadujeme dotčené ustanovení upravit následovně:
„Toto neplatí v případě, že z přidělené číselné řady byla čísla přenesena podle § 34. V takovém případě je držitel oprávnění k využívání čísel nebo jeho právní nástupce Úřad ověří, oprávněnost přenesení čísel podle § 34 a rozhodl o udělení oprávnění k užívání tomu povinen informovat podnikatele poskytujícího podnikateli poskytujícímu veřejně dostupné služby elektronických komunikací, který využívá přenesená čísla, o okamžiku skončení platnosti oprávnění, a to nejpozději jeden měsíc před tímto okamžikem; pokud to není možné, bezodkladně poté, co se o této skutečnosti dozvěděl.“.
Odůvodnění:
Je lepší přenést tuto povinnost na ČTÚ než na podnikatele, kterému končí oprávnění k užívání čísel.  Protože se v případě tohoto ustanovení nejedná o transpozici směrnice, určitě je zde možnost úpravy ustanovení tak, aby bylo zajištěno hladké fungování bez zakládání nových nefunkčních povinností pro podnikatele.

 15	Připomínka k bodům 137, 138, 139, § 38 odst. 3 a odst. 4
Požadujeme dotčená ustanovení upravit ve smyslu níže uvedeného odůvodnění.
Odůvodnění:
Je zřejmé, proč byla zvolna navržená hranice 2,15 násobku životního minima. Skutečné dopady tedy můžou být zcela jiné. Zároveň nejsou ani blíže určeny doklady, které budou tyto osoby dokládat, v jakých časových intervalech (předpokládá se každé kalendářní čtvrtletí?) zamýšlená výše cenového zvýhodnění apod.	Neakceptováno.
Jedná se o transpoziční ustanovení čl. 95 odst. 1 Kodexu.

Neakceptováno.
ČTÚ nemá k okamžiku skončení platnosti oprávnění informace o tom, zda rozsahy telefonních čísel, jimž oprávnění skončilo, nezahrnují čísla přenesená. Stejně tak ČTÚ ani nedisponuje přímým přístupem do referenční databáze, a to zejména pro čísla mobilní.
Text ustanovení je koncipován tak, aby zajistil soulad využívání telefonních čísel se zákonem, tedy pouze na základě platného oprávnění, a současně možnost poskytovat službu na přeneseném telefonním čísle. Předpokladem pro to je informování poskytovatele služby na přeneseném čísle, že platnost oprávnění končí, aby se mohl rozhodnut o svém dalším postupu: buď požádat o oprávnění k využívání předmětného rozsahu čísel, nebo nabídnout účastníkovi číslo jiné v případě, že nechce o oprávnění žádat. 
Z navrženého není zřejmé, proč by měl Úřad ověřovat „oprávněnost přenesení čísel“, když k tomuto není zmocněn a přenesení telefonního čísla je ze zákona nárokem každého účastníka, není tak zřejmé proč by k ověřování mělo dojít, ani co by mělo být předmětem ověřování.
Obdobně jako v návrhu transpozice je taková situace upravena v ostatních členských státech Evropské unie. 

Vysvětleno.
Důvodová zpráva bude doplněna. Požadované doklady stanoví vláda nařízením (§ 38 odst. 8), prokazování oprávnění využívat zvláštní ceny upravuje § 38 odst. 7.	
HKČR	 16	Připomínka k bodu 163, § 51 odst. 3
Požadujeme dotčený odstavec upravit následovně:
„(3) (2) Úřad provádí analýzu relevantních trhů v intervalu 1 až 3 roky nejpozději do 5 let ode dne nabytí právní moci rozhodnutí, kterým určil podniku s významnou tržní silou uložil povinnosti podle odstavce 5 odstavce 6, popřípadě ode dne nabytí účinnosti opatření obecné povahy, kterým Úřad vydal analýzu relevantního trhu, kterou byl relevantní trh shledán efektivně konkurenčním. Tuto lhůtu může Úřad výjimečně prodloužit nejvýše o další 3 roky jeden rok, oznámí-li to s odůvodněním Komisi nejpozději čtyři měsíce před uplynutím této lhůty a ta do jednoho měsíce od oznámení nevznese proti prodloužení lhůty námitky.“
Odůvodnění:
Text přečíslovaného odst. 3 není v souladu s čl. 67/5 Kodexu.  
Článek 67 nestanoví frekvenci pro provedení analýzy jednou deregulovaného trhu. Taková analýza není Kodexem vyžadována a ustanovení tak jde nad rámec Kodexu. 
Opakování analýzy již deregulovaného relevantního trhu jen z byrokratického rozmaru je plýtváním zdroji Úřadu a narušuje regulační a právní jistotu. Pokud je trh jednou deregulován, měl by být stažen ze seznamu relevantních trhů (OOP). Samozřejmě, pokud se objeví nová indikace, že na trhu mohou vyvstat další soutěžní problémy, Úřad může kdykoliv trh opět vymezit a analyzovat. Z dosavadní praxe v EU vyplývá, že Komise nevyžaduje a NRAs nenotifikují opakované analýzy stejného trhu bez SMP. 
Dále Kodex jasně stanoví, že analýzy by měly probíhat ve frekvenci 5 let od posledního stanovení SMP operátora a nikoliv od posledního uložení povinností – viz písm. a) článku 67/5 a taky recitál č. 177 Kodexu:
Čl. 67: 
„5. Opatření přijatá podle odstavců 3 a 4 tohoto článku podléhají postupům uvedeným v článcích 23 a 32. Vnitrostátní regulační orgány provedou analýzu relevantního trhu a informují o příslušném návrhu opatření v souladu s článkem 32:
a	do pěti let od přijetí předchozího opatření, pokud vnitrostátní regulační orgán definoval relevantní trh a určil, které podniky mají významnou tržní sílu; tuto pětiletou lhůtu je možno výjimečně prodloužit až o jeden rok, oznámí-li vnitrostátní regulační orgán Komisi nejpozději čtyři měsíce před skončením daného pětiletého období prodloužení této lhůty s odůvodněním a Komise do jednoho měsíce od oznámení tohoto prodloužení proti němu nevznese námitky;“
rec. 177: „Při určování toho, zda vnitrostátní regulační orgán splnil svoji povinnost provést analýzu trhů a oznámil příslušný návrh opatření alespoň každých pět let, bude bráno jako začátek nového pětiletého cyklu pouze oznámení obsahující nové posouzení vymezení trhu a významné tržní síly.“
Podle navrženého znění by mohlo dojít k situaci, kdy Úřad změní pouze nápravná opatření bez analýzy, ovšem tím se odsune i začátek běhu doby pro provedení další analýzy. Trh se mění nejen v návaznosti na uložená opatření, ale pořád, což je reflektováno v textu Kodexu.
 17	Připomínka k bodu 194, k ustanovení § 63
Požadujeme dotčené ustanovení upravit ve smyslu níže uvedeného odůvodnění.
Odůvodnění:
Bylo by více než vhodné (postačí v důvodové zprávě) stanovit, kdy a v jakém případě nastane uzavření smlouvy podle § 63 odst. 5 a zda je možné způsobem podle odst. 6 ze strany poskytovatele jednostranně měnit všeobecné obchodní podmínky, je-li toto se zákazníkem smluvně sjednáno. 	Akceptováno.
Text upraven.

Neakceptováno.
Nelze si v uzavřené smlouvě dohodnout tzv. „bianco šek“ na budoucí úpravy smluvní dokumentace. Pokud jde o okamžik uzavření smlouvy, ten je v daném ustanovení dostatečně jasně specifikován.	
HKČR	 18	Připomínka k bodu 195, § 63b odst. 5
Požadujeme dotčený odstavec upravit následovně:
„Poskytovatel veřejně dostupné služby elektronických komunikací jiné, než je interpersonální komunikační služba nezávislá na číslech, je povinen oznámit jasným a srozumitelným způsobem na trvalém nosiči účastníkovi koncovému uživateli se smlouvou informace o veškerých změnách smluvních podmínek nejpozději jeden měsíc před nabytím účinnosti změny smlouva a zároveň ho informuje o jeho právu ukončit smlouvu, aniž by mu vznikly jakékoliv další náklady, pouze v případě nejsou-li pro něj navrhované změny výhradně přínosné, nejsou-li čistě správní povahy a nebo s neutrálními dopady anebo pokud smlouvy nebyla změněna na základě požadavku právního předpisu.“.
Odůvodnění:
Pokud by byla ponechána spojka „a“, mohlo by se vykládat jako nutná kumulativní podmínka splnění všech tří podmínek, přičemž tato je dle obsahu daného ustanovení nesplnitelná.	Neakceptováno.
Definice účastníka zůstává v ZEK zachována a pojem je dále užíván.  	
HKČR	 19	Připomínka k bodu 195, k ustanovení § 63b odst. 8
Požadujeme dotčený odstavec upravit následovně:
„(8) V případě ukončení smlouvy před uplynutím doby trvání, na kterou je smlouva uzavřena, z jiných důvodů než podle odstavce 7, ať již výpovědí, nebo dohodou smluvních stran, smí být v případě smlouvy uzavřené se spotřebitelem požadována pouze úhrada nákladů spojených s telekomunikačním koncovým zařízením, které bylo spotřebiteli poskytnuto za zvýhodněných podmínek, další náhrada za ukončení smlouvy před koncem dohodnutého smluvního období může být spotřebiteli uložena pouze, pokud smlouva skončí do tří měsíců od jejího uzavření a nesmí být vyšší než jedna dvacetina součtu měsíčních paušálů zbývajících do konce sjednané doby trvání smlouvy nebo jedna dvacetina součtu minimálních sjednaných měsíčních plnění zbývajících do konce sjednané doby trvání smlouvy, přičemž výše úhrady se počítá z částky placené v průběhu trvání smlouvy, a pokud je poskytována sleva oproti ceníkové ceně, nelze určit výši úhrady z ceníkové ceny. V případě dotovaného koncového zařízení se postupuje v souladu s odstavcem 7.“.
Odůvodnění:
Domníváme se, že poslední věta tohoto ustanovení není v souladu s ustanovením čl. 105 odst. 6 Kodexu pro elektronické komunikace. Článek 105 odst. 6 Kodexu totiž spojuje zde uvedené podmínky, jimiž se má řídit úhrada za koncové telekomunikační zařízení pouze s případy, kdy má koncový uživatel „v souladu s touto směrnicí, jinými ustanoveními práva Unie či vnitrostátního práva koncový uživatel právo ukončit smlouvu o poskytování veřejně dostupných služeb elektronických komunikací, jiných než interpersonálních komunikačních služeb nezávislých na číslech, před koncem dohodnutého smluvního období“, tj. s případy uvedenými v odst. 3, 5, 6 
§ 63b a podle ustanovení § 63c odst. 2, na ostatní případy ukončení smluv před koncem dohodnutého období se tyto podmínky nevztahují. 	Neakceptováno.
Dle názoru předkladatele je navržený text plně v souladu s ustanovením Kodexu. Kromě toho se ustanovení týká pouze spotřebitelů, jejichž zvýšenou ochranou se i Kodex zabývá. Navrhovaná úprava by v českých podmínkách s největší pravděpodobností znamenala, že by si podnikatelé účtovali plné ceny.	
HKČR	 20	Připomínka k bodu 204, § 66
Požadujeme dotčené ustanovení upravit ve smyslu níže uvedeného odůvodnění.
Odůvodnění:
Vzhledem k tomu, že nyní již delší dobu nebyla v rámci univerzální služby ukládána povinnost vydávat telefonní seznamy, bylo by více než vhodné (postačí v důvodové zprávě) stanovit, o jaké subjekty se v případě § 66 odst. 1 bude jednat. Uplatní se tato povinnost poskytovat osobní a identifikační údaje zákazníků vůči každému, kdo prohlásí, že zamýšlí vydat takovýto seznam?	Vysvětleno.
V textu je specifikováno, že jde o subjekt, který poskytuje informační služby o číslech nebo účastnické seznamy.	
HKČR	 21	Připomínka k bodu 208, § 69
Požadujeme dotčené ustanovení upravit ve smyslu níže uvedeného odůvodnění.
Odůvodnění:
Vzhledem k tomu, že se jedná o povinnost, kterou dosud nebylo možno uložit (přeposílání e-mailů a přístup k e-mailům) i po ukončení smlouvy, bylo by vhodné v důvodové zprávě blíže specifikovat, za jakých okolností a jakému subjektu může být tato povinnost uložena.	Vysvětleno.
Jde o situace, kdy měl zákazník u předchozího poskytovatele zřízenou emailovou schránku, o kterou při změně poskytovatele přišel. Bude doplněna důvodová zpráva. 	
HKČR	 22	Připomínka k bodu 211, § 72 odst. 2
Požadujeme dotčený odstavec doplnit následovně:
„Úřad povinnost uvedenou v odstavci 1 uloží jen na základě zvláštního právního předpisu a s předchozím souhlasem provozovatele rozhlasového nebo televizního vysílání. Programy a služby s těmito programy související, které provozovatel rozhlasového nebo televizního vysílání zpřístupňuje veřejnosti prostřednictvím internetu, není možné uložit povinně šířit.“.
Odůvodnění:
Je třeba, aby měl provozovatel vysílání kontrolu nad tím, jak a kým je jeho vysílání šířeno (užíváno), jinak dojde k poškození podnikatelského prostředí a porušení řady právních předpisů. 
Pokud provozovatel vysílání zpřístupňuje programy (sám) na internetu, není ve veřejném zájmu, aby byly programy šířeny jiným podnikatelem, a proto by měl být z možnosti povinného šíření ex lege vyňat.	Neakceptováno.
Navrhované doplnění by bylo v rozporu s Kodexem, který v této části vyžaduje plnou harmonizaci. Kromě toho se jedná o uložení povinnosti ve veřejném zájmu rozhodnutím státního orgánu. Je tedy nepřípustné, aby toto rozhodnutí podléhalo schválení ze strany soukromého subjektu.
	
HKČR	 23	Připomínka k bodu 211, § 72 odst. 2, vložení nového odst. 4
Požadujeme vložit do ustanovení § 72 nový odst. 4, a to ve znění:
„Provozovatel rozhlasového nebo televizního vysílání má v případě uložení povinnosti šíření jeho programu a s tímto programem související služby právo na obvyklou odměnu.“.
Odůvodnění:
Právo na odměnu je realizací práva autorů vysílání.

 24	Připomínka k bodu 220, § 84 odst. 5
Požadujeme dotčené ustanovení upravit následovně:
„(5) Úřad je oprávněn po konzultaci podle § 130 rozhodnout o uložení povinnosti sdílet přiřazené prostředky, kabelové rozvody v budovách, nebo až po první soustřeďovací nebo rozvodný bod, pokud se jedná o umístění mimo budovu, a to v případě, že by jejich zdvojení bylo ekonomicky neefektivní nebo fyzicky neproveditelné. Úřad je povinen v rámci veřejné konzultace podle § 130 oslovit i vlastníky dotčených nemovitostí. Tuto povinnost lze na oprávněnou žádost podnikatele, který oznámil podnikání podle § 13, uložit podnikateli zajišťujícímu veřejnou komunikační síť, který využívá cizí nemovitosti podle § 104, nebo vlastníkovi přiřazených prostředků, nebo kabelového rozvodu, který nezajišťuje veřejnou komunikační síť. V rozhodnutí o uložení povinnosti sdílení přiřazených prostředků, kabelového rozvodu Úřad stanoví, kromě technické specifikace způsobu sdílení síťových prvků, přiřazených prostředků a přiřazených služeb, pokud se na tom osoby podle věty třetí nedohodnou, také pravidla pro rozdělení nákladů na sdílení včetně nákladů vloženého kapitálu s ohledem na riziko, které toto sdílení představuje.“.
Odůvodnění:
Jedná se o nesprávnou transpozici článku 61 odst. 3 Kodexu, který stanoví, že povinnosti přístupu mohou být uloženy „poskytovatelům sítí elektronických komunikací nebo majitelům elektrického vedení a kabelů, pokud tito vlastníci nejsou sami poskytovateli sítí elektronických komunikací“. Omezením rozsahu subjektů tak, jak bylo navrženo, by byl zmařen účel tohoto článku.	Neakceptováno.
Jedná se o oblast spadající do oblasti Kodexu, která vyžaduje plnou harmonizaci. Jde o opatření ve veřejném zájmu za účelem přístupu koncových uživatelů se zdravotním postižením ke službám televize s internetem a elektronických programových průvodců. Jak RRTV, tak ČTÚ, musí brát při rozhodování do úvahy všechny aspekty a zvažovat veřejný zájem.

Akceptováno.
Text upraven. Ustanovení bylo přesunuto do § 84a odst. 2.	
HKČR	 25	Připomínka k bodu 220, § 84 odst. 8
Požadujeme dotčený odstavec doplnit následovně:
„(8) Podnik s významnou tržní silou na relevantním trhu, kterému byla uložena povinnost podle odstavce 2, může při jednání o návrhu smlouvy o přístupu nebo smlouvy o propojení odmítnout takový návrh v případě, že požadovaný přístup nebo propojení neodpovídá technickým parametrům nebo by narušil integritu sítě, nebo je-li takový návrh ekonomicky nepřiměřený.“.
Odůvodnění:
Ekonomickou přiměřenost považujeme za relevantní faktor pro posouzení žádosti o přístup nebo propojení, podobně jako je to relevantním faktorem pro žádosti o zpřístupnění infrastruktury podle § 84 odst. 5. Zejména jde o situace, kdy náklady na umožnění požadovaného přístupu by několikanásobně převýšili předpokládané výnosy.	Akceptováno.
Text upraven.	
HKČR	 26	Připomínka k bodu 227, § 88 odst. 4
Požadujeme dotčený odstavec doplnit následovně:
„(4) V případě narušení bezpečnosti osobních údajů je podnikatel poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací povinen postupovat podle přímo účinného předpisu Evropské unie65).“
Odůvodnění:
V navrženém textu je nutné použít pojem odpovídající platné legislativě. Pokud je používán pojem narušení bezpečnosti dle Nařízení Komise (EU) č. 611/2013, mělo by se jednat o narušení bezpečnosti osobních údajů.	Neakceptováno.
Text upraven podle připomínky ÚOOÚ.	
HKČR	 27	Připomínka k bodu 243, § 98 odst. 7
Požadujeme dotčený odstavec upravit následovně:
„(7) V případě, že Úřad identifikoval významnou hrozbu pro bezpečnost a integritu veřejné komunikační sítě nebo služby elektronických komunikací, rozhodne o povinnosti dotčeného podnikatele zajišťujícího veřejnou komunikační síť nebo poskytujícího veřejně dostupnou službu elektronických komunikací provést opatření, včetně lhůt k jejich provedení, k řešení bezpečnostního incidentu, anebo k zabránění jeho vzniku. Před vydáním rozhodnutí ve věci musí být dotčeným osobám dána možnost vyjádřit se k podkladům rozhodnutí Toto rozhodnutí je prvním úkonem ve věci. Nepodaří-li se rozhodnutí adresátovi doručit do vlastních rukou do 3 dnů ode dne jeho vydání, doručí se mu tak, že se vyvěsí na úřední desce Úřadu a tímto okamžikem je vykonatelné. Rozhodnutí podle věty první může Úřad vydat i v řízení na místě podle správního řádu. Rozklad podaný proti rozhodnutí nemá odkladný účinek. O výsledku přijatých opatření dotčený podnikatel zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací informuje Úřad.“.
Odůvodnění:
Navrhované ustanovení neobsahuje žádné hmotněprávní podmínky pro určení a formu konkrétních opatření a existuje tedy značná právní nejistota ohledně povahy přijatých opatření, kdy bezpečnostní incident zahrnuje velkou skupinu případů. Dále z procesněprávního pohledu navrhované ustanovení stanoví, že prvním úkonem ve věci je vydání samotného rozhodnutí 
o určení opatření, tedy zjevně bez předchozí projednací povinnosti s dotčenými účastníky a současně případně podaný rozklad nemá odkladný účinek. S ohledem na výše uvedené důvody máme za to, že proces vydání rozhodnutí o takových opatřeních postrádá jasný právní rámec pro ochranu práv a oprávněných zájmů dotčených osob.	Neakceptováno.
Úprava reflektuje obdobný proces nastavený v oblasti kybernetické bezpečnosti. Jde o případy, kdy hrozí významné nebezpečí z prodlení, kdy projednávání s dotčenými osobami by potřebné řešení mohlo výrazně oddálit. Ustanovení bude dále upraveno ve smyslu připomínky ČTÚ.	
HKČR	1	Připomínka k § 89 odst. 4
Požadujeme dotčené ustanovení upravit následovně:
„(4) Podnikatel zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací je povinen na žádost svého účastníka koncového účastníka, který s ním má uzavřenou smlouvu, bezplatně a ve formě umožňující další elektronické zpracování dat poskytnout mu provozní a lokalizační údaje, které má k dispozici na základě tohoto zákona, pokud je nemohl koncový uživatel účastník pro poruchu na jeho zařízení v důsledku kybernetického bezpečnostního incidentu 62) zachytit nebo uložit. Údaje podnikatel předá, je-li to technicky možné, bezodkladně, nejpozději však do 3 dnů ode dne doručení žádosti nebo v případě probíhající komunikace ode dne jejího uskutečnění.“.
Odůvodnění:
Změna pojmu účastníka na koncového uživatele (v mnohých ustanovení zákona) mění význam a zvyšuje, v daném případě bez logického důvodu (s ohledem na prvotní úmysl zákonodárce) povinnosti na straně operátora.
Ustanovení § 89 odst. 4 bylo do zákona o elektronických komunikacích vloženo  souvislosti s vydáním zákona o kybernetické bezpečnosti. Právo požadovat provozní a lokalizační údaje má pouze osoba, které jsou zákonem o kybernetické bezpečnosti stanoveny povinnosti (např. detekovat bezpečnostní události/incidenty), tj.: 
a) orgány nebo osoby zajišťující významnou síť,
b) správci informačního systému kritické informační infrastruktury,
c) správci komunikačního systému kritické informační infrastruktury,
d) správci významného informačního systému,
e) správci informačního systému základní služby,
f) provozovatelé informačního systému základní služby.	Neakceptováno.
Definice účastníka zůstává v ZEK zachována a pojem je dále užíván. 	
HKČR	Připomínka k § 129 odst. 1
Požadujeme dotčené ustanovení doplnit následovně:
„(1) Úřad rozhoduje spory mezi osobou vykonávající komunikační činnost (§ 7) na straně jedné, a účastníkem, popřípadě uživatelem na straně druhé, na základě návrhu kterékoliv ze stran sporu, pokud se spor týká povinností uložených tímto zákonem nebo na jeho základě. Úřad rovněž rozhoduje spory v případech, kdy na straně osoby vykonávající komunikační činnost (§ 7) nebo účastníka, popřípadě uživatele, došlo ke změně na jinou osobu, zejména z důvodu postoupení pohledávky, převzetí dluhu, přistoupení k dluhu 49a). Podání návrhu podléhá správnímu poplatku. Lhůta pro vydání rozhodnutí činí 4 měsíce, ve zvláště složitých případech 6 měsíců. Lhůta pro vydání rozhodnutí ve sporu zahájeném na návrh spotřebitele činí 90 dnů. Tato lhůta může být u zvlášť složitých sporů prodloužena. Strany musí být bez zbytečného odkladu informovány o prodloužení této lhůty a o celkové době, do kdy lze očekávat vydání rozhodnutí. Stejná lhůta platí i pro vydání rozhodnutí o rozkladu. Tato lhůta počíná běžet ode dne předání spisu odvolacímu správnímu orgánu k rozhodnutí, nejpozději však 31. den ode dne doručení odvolání.“.
Odůvodnění:
Z důvodu zamezení výkladových problémů navrhujeme stanovit v § 129 odst. 1 zákona o elektronických komunikacích rovněž nejzazší den počátku běhu lhůty pro rozhodnutí o rozkladu.  Dle § 88 odst. 1 správního řádu předává spis se svým stanoviskem správní orgán odvolacímu správnímu orgánu do 30 dnů ode dne doručení odvolání, případně do 10 dnů jedná-li se o nepřípustné nebo opožděné odvolání.	Neakceptováno.
Není známo, že by ustanovení ve stávající podobě vyvolávalo výkladový problém. Zároveň je nevhodné, aby právní předpis předjímal špatnou praxi správního orgánu.
Jednalo by se o nepřímou novelu správního řádu, navíc jde pouze o jinak a nestandardně formulovaný text, který již je ve správním řádu obsažen.	
HKČR	 B	Obecná zásadní připomínka k důvodové zprávě
Celkově je důvodová zpráva spíše formální a u jednotlivých ustanovení neposkytuje dostatečné informace, ačkoliv minimálně zpočátku po účinnosti novely bude jediným podkladem pro výklad právě důvodová zpráva.  Jednotlivá ustanovení, zejména zavádějící zcela nové povinnosti, by tak bylo vhodné mnohem podrobněji vysvětlit, aby se zamezilo nejednotným nebo protichůdným výkladům.
V důvodové zprávě podrobnější vysvětlení, co se pod novými termíny přesně rozumí, např. v případě pojmů interpersonální komunikační služba založená na číslech a interpersonální komunikační služba nezávislá na číslech. Tyto pojmy (ustanovení § 2 odst. 3 písm. c) a d)) jsou svým charakterem nové a zasloužily by si vysvětlení a vztažení k současně používané terminologii, např. jak souvisí s veřejně dostupnou telefonní službou definovanou v § 2 odst. 3 písm. f) Zákona. Např. poskytovatelé interpersonálních komunikačních služeb nezávislých na číslech neoznamují podnikání podle § 8 odst. 2, ale podmínky pro zahájení poskytování těchto služeb upravuje živnostenský zákon (§ 8 odst. 7).	Akceptováno.
Text důvodové zprávy bude aktualizován.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOOÚ	Obecně
Je pochopitelné, že základním cílem návrhu je transposice směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace. To však nic nemění na povinnosti předkladatele vyhodnotit v zhodnocení dopadů navrhovaného řešení ve vztahu k ochraně soukromí a osobních údajů (DPIA) všechny stávající právní normy a ty, které z pohledu GDPR neobstojí, modifikovat, nebo dokonce zrušit. ÚOOÚ tento požadavek vznáší i na základě toho, že pro oblast e-komunikací nebyl posouzen vliv GDPR, přičemž je zřejmé, že kromě zvláštních pravidel (např. směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) – ePD) v této oblasti platí i obecná ustanovení GDPR.
Předkladatel tudíž musí v DPIA posoudit soulad zákona o elektronických komunikacích (ZEK) s GDPR. Kromě posouzení hmotněprávních ustanovení upozorňuje ÚOOÚ na nutnost posouzení kompetenčních a procesní ustanovení tak, aby byly odstraněny duplicity v kompetencích Českého telekomunikačního úřadu (dále jen „Úřad“) a ÚOOÚ. Vyhodnocení souladu ZEK a GDPR je nutné i bez ohledu na skutečnost, že evropská komise nyní posuzuje soulad národních právních řádů s ePD, neboť – jak bylo výše uvedeno – zvláštní unijní předpisy, zejména ePD, upravují pouze některé vybrané otázky související se zpracováním a ochranou osobních údajů. Je však třeba upozornit na to, že ruku v ruce s tím je nezbytné zvážit rovněž novelisaci zákona o některých službách informační společnosti a promítnout do něj tento princip.
Připomínky ÚOOÚ lze rozdělit do těchto oblastí:
 1	DPIA – je nutné ho podstatně dopracovat,
 2	ochrana osobních údajů – je nutné vyhodnotit duplicity s GDPR a přesněji rozhraničit působnost Úřadu a ÚOOÚ v ochraně spotřebitele před nežádoucím telemarketingem,
 3	oznámení porušení ochrany osobních údajů – je nutná procesní modifikace bodu 227,
 4	účastnické seznamy – je nutné napravit nesoulad s ePD,
 5	zadržení údajů – je vhodné reagovat na nejnovější vývoj v unijním právu, které se u ESD bouřlivě vyvíjí,
 6	přestupky – je nutná jejich větší srozumitelnost a provázanost s trestáním podle GDPR a přesněji rozhraničit působnost Úřadu a ÚOOÚ, zejména co se týká obtěžujících volání a spamu – obtěžování jednotlivým porušením práva by mělo být v působnosti Úřadu („nabídne marketingovou reklamu nebo jiný obdobný způsob nabídky zboží nebo služeb účastníkovi nebo uživateli, který uvedl, že si nepřeje být kontaktován za účelem marketingu“ v § 119 odst. 1 písm. i) ZEK), systémové porušení práva – zneužití database – v působnosti ÚOOÚ, přičemž bude-li mít Úřad bude mít důvodné podezření, že jde o nelegální zpracování osobních údajů, měl by věc postoupit na ÚOOÚ; primárním úřadem pro podání podnětu poškozeného by tedy měl být Úřad,
 7	cookies – je nutné plně promítnout opt-in – a
 8	legislativně technické úpravy – je vhodné zavést obecně platnou sadu pojmů.
Lze uzavřít, že návrh ne zcela dostatečně reflektuje změny, které za dobu existence původního zákona proběhly v českém právním řádu. Jedná se zejména o zásadní předpisy upravující ochranu osobních údajů a ostatního soukromí. To vede k nežádoucí duplicitám, přebujelosti a nesrozumitelnosti právní úpravy, včetně obsoletních ustanovení. 
Cílem připomínek je tyto nedostatky odstranit.	Vzato na vědomí.
Aspekty ochrany osobních údajů byly doplněny do RIA. Návrh evropské směrnice k ePrivacy je stále v legislativním procesu na úrovni EU.
	
ÚOOÚ	K důvodové zprávě
1. Část 1 obecné části důvodové zprávy – zhodnocení platného právního stavu – je vhodné doplnit o ePD a zadržení údajů.

Protože je ePD stále platná, je nutné ponechat v zákoně řadu duplicit s GDPR. Předkladatel by však měl pojmenovat, o jaké jde.
Ačkoliv se důvodová zpráva vypořádává s uchováním údajů (§ 97 ZEK) v části 2 – odůvodnění hlavních principů navrhované právní úpravy – p. 6 – je potřebné o tom zevrubně pojednat rovněž v části 1. Je více než žádoucí popsat vývoj telekomunikačního práva u ESD. Východiskem může být německý přehled.	Vysvětleno.
Kodexem není směrnice o soukromí o elektronických komunikacích nijak měněna. Problematika duplicit bude podrobena revizi.	
ÚOOÚ	2. Část 7 důvodové zprávy – DPIA – je nutné podstatně přepracovat. Tato připomínka je zásadní.

Tvrzení: „Předkládaný návrh zákona nemá dopady ve vztahu k ochraně soukromí a osobních údajů“, je kategoricky chybné. Jak vyplývá jak z důvodové zprávy, tak paragrafového znění, návrh má na ochranu osobních údajů zásadní dopady. Široce rozpracované DPIA je proto nezbytné, a i to včetně vyhodnocení postavení ÚOOÚ a rozhraničení kompetencí s Úřadem. To platí rovněž pro oznámení porušení ochrany osobních údajů a zadržení údajů.
Obecná část důvodové zprávy tedy musí adresovat možná risika při zpracování osobních údajů a zvolené prostředky k jejich minimalizaci. Doporučení je na stránkách ÚOOÚ. K tomu je vhodné konsultovat pověřence pro ochranu osobních údajů předkladatele a doplnit o jeho doporučení obecnou část důvodové zprávy.	Akceptováno.
RIA doplněna o problematiku DPIA.	
ÚOOÚ	3. Je nezbytné dopracovat zvláštní část důvodové zprávy. Tato připomínka je zásadní.

Není možné, aby partie o přestupcích (body 277 až 316) byla odbyta jedním souborným vysvětlením.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Navrhovaná úprava respektuje stávající konstrukci problematiky správního trestání, nicméně bylo více rozpracováno odůvodnění nových přestupků.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOOÚ	K jednotlivým ustanovením
4. V článku I bodu 3 se na všech místech slova „pro účely tohoto zákona“ zrušují.

Sada pojmů ZEK by měla být obecně platná a například porušení bezpečnosti údajů by mělo být vykládáno v souladu s pojmoslovím GDPR.	Neakceptováno.
Jedná se o standardní legislativní techniku v souladu s Legislativními pravidly vlády.	
ÚOOÚ	5. V článku I bodu 16 se v § 10 odst. 1 písmeno a) zrušuje. Tato připomínka je zásadní.

Není zřejmý smysl této dvojkolejné právní úpravy a vztah k pravomocím ÚOOÚ. Všeobecné podmínky ochrany osobních údajů a široká řada nových nástrojů ochrany osobních údajů je dána v GDPR.	Neakceptováno.
Jedná se o transpozici Kodexu, viz Příloha 1 písm. a) bod 2.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOOÚ	6. K článku I bod 150 zní: „§ 41 zní: „Účastnickým seznamem je rovněž seznam telefonních čísel bez jiných identifikačních údajů.“	
§ 42 zní: „Náhodné vygenerování telefonních čísel je vytvoření účastnického seznamu.“.“ Tato připomínka je zásadní.

Je spor, zda služby typu https://nevolejte.cz/ jsou pro účely § 95 odst. 1 písm. b) ZEK účastnickým seznamem. Ze systematického výkladu článku 12 odst. 1 ePD a článku 15 návrhu ePR se podává, že ano, nicméně je třeba to postavit na jisto.
Zároveň je třeba vytvořit podklad pro trestání nežádoucí praktiky tzv. „losování čísel“. 	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Ustanovení § 41 a 42 byla vypuštěna, tato část zákona se týká univerzální služby. Doplněno jako nový odstavec 5 do § 95.

(5) Za vytvoření účastnického seznamu se považuje i náhodné vygenerování telefonních čísel. Účastnickým seznamem je rovněž seznam telefonních čísel bez jiných identifikačních údajů nebo seznam, ve kterém se uvádí telefonní čísla či osobní nebo identifikační údaje účastníků, kteří uvedli, že si nepřejí být kontaktováni za účelem marketingu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOOÚ	7. V článku I se za bod 217 vkládá se nový bod 217a, který zní: „217a. V § 81 odst. 2 se slova „Při nakládání s takto předanými nebo uloženými informacemi“ nahrazují slovy „Při zpracování takto předaných nebo uložených informací“.“ Tato připomínka je zásadní.

Obecným pojmem pro nakládání s údaji/informacemi je „zpracování“.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ÚOOÚ	8.	V článku I se za bod 226 vkládá se nový bod 226a, který zní: „226a. V § 87 se odstavce 1 a 3 zrušují.“ Tato připomínka je zásadní.

Jedná se o nadbytečnou právní úpravu; působnost ÚOOÚ ve věcech osobních údajů plyne přímo z GDPR a odkaz je tudíž obsoletní. Navíc je momentálně odkazováno (i v samotném návrhu) na zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, který již byl zrušen	Akceptováno.
Text upraven.	
ÚOOÚ	9. V článku I bod 227 zní: „227. V § 88 odstavec 4 zní: „(4) V případě porušení bezpečnosti údajů se postupuje podle obecného nařízení o ochraně osobních údajů.“.“ Tato připomínka je zásadní.

GDPR nařízení Komise č. 611/2013 ze dne 24. června 2013 o opatřeních vztahujících se na oznámení o narušení bezpečnosti osobních údajů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES o soukromí a elektronických komunikacích nepřímo zrušilo.	Akceptováno.
Text upraven.

ÚOOÚ	10. V článku I se za bod 228 vkládá se nový bod 228a, který zní: „228a. V § 89 odst. 3 se slova „je povinen tyto účastníky nebo uživatele předem prokazatelně informovat o rozsahu a účelu jejich zpracování a je povinen nabídnout jim možnost takové zpracování odmítnout“ nahrazují slovy „získá od těchto účastníků nebo uživatelů předem prokazatelný souhlas s rozsahem a účelem jejich zpracování“.“ Tato připomínka je zásadní.

S ohledem na názory doktríny, GDPR, rozsudek ESD Planet49 a veřejnou diskusi o cookies je nezbytné princip opt-in legislativně technicky lépe vyjádřit.	Akceptováno.
Text upraven.	
ÚOOÚ	11. V článku I se za bod 235 vkládá se nový bod 235a, který zní: „235a. V § 96 odst. 2 se za slova „zakázáno využívat“ vkládají slova „účastnické seznamy podle § 42“.“ Tato připomínka je zásadní.

Tato připomínka navazuje na připomínku č. . Mělo by být zakázáno generovat náhodná čísla pro marketing. Dnes bohužel platí: „Ochrana před nežádoucími telemarketingovými hovory uvedená v § 96 zákona o elektronických komunikacích se nevztahuje na volání uskutečněná z jiných zdrojů, než je veřejný seznam.“	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Připomínka č. 6 akceptována zapracováním do § 95, v § 96 odst. 2 tedy doplněn odkaz na § 95.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOOÚ	12. V článku I bod 237 zní: „237. V § 97 se odstavce 3 a 4 zrušují.“

Zadržení údajů je v rozporu s unijním právem, což potvrzují rozsudky ESD Digital Rights Ireland v. Irsko, sp. zn. C-293/12, Tele2 Sverige AB v. Post-och telestyrelsen, sp. zn C-203/15, a ministerio fiscal v. juzgado de instrucción no 3 de Tarragona, sp. zn. C-207/16, i 3 stanoviska generálního advokáta M. Campos Sánchez-Bordona z 15. 1. 2020: La Quadrature du Net v. Francie, sp. zn. C-511/18, Ordre des barreaux v. Belgie, sp. zn. C-520/18 a Privacy International v. UK, sp. zn. C-623/17. Nelze mít námitek proti tomu, aby OČTŘ měly přístup k údajům, kteří poskytovatelé ze svého právního zájmu zpracovávají, ale nelze ukládat povinnosti navíc.	Neakceptováno.
Problematika uchovávání provozních a lokalizačních údajů byla nálezem Ústavního soudu shledána v souladu s ústavním pořádkem.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo bere vypořádání na vědomí.	
ÚOOÚ	13. V článku I se za bod 277 vkládá se nový bod 277a, který zní: „277a. V § 118 odst. 1 se písmeno g) zrušuje.“ Tato připomínka je zásadní.

Stíhání zneužití osobních údajů („využívá údaje v databázi k jinému účelu“) bylo vždy a je i v současnosti podle GDPR v působnosti ÚOOÚ. Stávající právní úprava je tedy duplicitní a vede ke kompetenčnímu sporu.	Neakceptováno.
Jedná se o sankci za využití údajů z databáze údajů pro jiné účely, než pro lokalizaci a identifikaci účastníka tísňové komunikace, což nepatří do působnosti ÚOOÚ. Posouzení, zda došlo k využití údajů k jinému účelu, než stanoví zákon o elektronických komunikacích, patří plně do působnosti ČTÚ. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOOÚ	14. V článku I bod 278 zní: „278. § 118 odst. 1 písm. i) zní: „i) zneužije účastnické číslo nebo adresu elektronické pošty k obtěžujícímu volání nebo k odeslání obtěžující zprávy,“.“ Tato připomínka je zásadní.

Navrhuje se zpřesnění stávající dikce skutkové podstaty tak, aby byla více srozumitelná pro adresáty právního předpisu.	Akceptováno.
Text upraven.	
ÚOOÚ	15. V článku I se za bod 278 vkládá se nový bod 278a, který zní: „278a. § 118 odst. 1 písm. j) zní: „j) prostřednictvím sítí nebo služeb elektronických komunikací obtěžuje marketingovou reklamou nebo jiným obdobným způsobem nabídky zboží nebo služeb,“ Tato připomínka je zásadní.

Navrhuje se zpřesnění stávající dikce skutkové podstaty tak, aby byla více srozumitelná pro adresáty právního předpisu.	Akceptováno.
Text upraven.	
ÚOOÚ	16. V článku I se za bod 278a vkládá se nový bod 278b, který zní: „278b. V § 118 odst. 1 se písmeno k) zrušuje.“ Tato připomínka je zásadní.

Stíhání zneužití osobních údajů („poskytuje údaje účastníka, které veřejný seznam neobsahuje“) bylo vždy a je i v současnosti podle GDPR v působnosti ÚOOÚ. Stávající právní úprava je tedy duplicitní a vede ke kompetenčnímu sporu.	Neakceptováno.
Jedná se o specifický institut pro oblast elektronických komunikací.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOOÚ	17. V článku I se za bod 283 vkládá se nový bod 283a, který zní: „283a. V § 118 odst. 6 se písmeno d) zrušuje.“ Tato připomínka je zásadní.

Stíhání zneužití osobních údajů („využívá poskytnuté informace v rozporu se stanoveným účelem nebo nezabezpečuje zachování jejich důvěrnosti“) bylo vždy a je i v současnosti podle GDPR v působnosti ÚOOÚ. Stávající právní úprava je tedy duplicitní a vede ke kompetenčnímu sporu.	Akceptováno.
Text upraven.	
ÚOOÚ	18. V článku I se za bod 299 vkládá se nový bod 299a, který zní: „299a. V § 118 odst. 12 se písmeno a) zrušuje.“ Tato připomínka je zásadní.

Stíhání porušení ochrany osobních údajů („nesplní některou povinnost při zabezpečení ochrany údajů a důvěrnosti komunikací“) bylo vždy a je i v současnosti podle GDPR v působnosti ÚOOÚ. Stávající právní úprava je tedy duplicitní a vede ke kompetenčnímu sporu.	Akceptováno.
Text upraven.	
ÚOOÚ	19. V článku I bod 311 zní: „311. § 119 odst. 1 písm. h) zní: „h) zneužije adresu elektronické pošty pro odeslání obtěžující zprávy,“.“ Tato připomínka je zásadní.

Navrhuje se zpřesnění stávající dikce skutkové podstaty tak, aby byla více srozumitelná pro adresáty právního předpisu.	Akceptováno ve smyslu připomínky.
Kromě zneužití elektronické adresy jde i o zneužití čísla, specifikace skutkové podstaty vyplývá z § 93. Doplněno zneužití adresy pro odeslání zprávy. Nemusí být obtěžující, meritum věci tkví v tom, že pachatel přestupku zneužije cizí adresu elektronické pošty k odeslání zprávy, bez ohledu na její charakter.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ÚOOÚ	20. V článku I se za bod 311 vkládá se nový bod 311a, který zní: „311a. § 119 odst. 1 písm. i) zní: „i) prostřednictvím sítí nebo služeb elektronických komunikací obtěžuje marketingovou reklamou nebo jiným obdobným způsobem nabídky zboží nebo služeb,“ Tato připomínka je zásadní.

Navrhuje se zpřesnění stávající dikce skutkové podstaty tak, aby byla více srozumitelná pro adresáty právního předpisu.	Akceptováno.
Text upraven.	
ÚOOÚ	21. V článku I se za bod 338 vkládá se nový bod 338a, který zní: „338a. V § 150 se odstavec 6 zrušuje.“ Tato připomínka je zásadní.

U oznámení porušení ochrany osobních údajů je zřejmý úmysl zákonodárce postupovat výlučně podle GDPR.	Akceptováno.
Text upraven.
	
ČAEK
ICT UNIE	Způsob vymezení oprávněných subjektů (účastník a koncový uživatel) v návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů, v platném znění, (dále jen „návrh změnového zákona“) není v souladu se smyslem a účelem směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (dále jen „Kodex“ či „Kodex pro elektronické komunikace“). 
Kodex pro elektronické komunikace (oproti současné právní úpravě) klade důraz na práva koncových uživatelů, resp. v některých případech těch koncových uživatelů, kteří mají s poskytovatelem služeb elektronických komunikací uzavřenou smlouvu o poskytování těchto služeb (dále jen účastnická smlouva“). Pojem účastník není v Kodexu upraven ani užíván). 

Návrh změnového zákona však tento princip zcela opomíjí a dále pracuje s dosavadním pojetím zákona o elektronických komunikacích, které rozlišuje účastníka, účastníka, který je koncovým uživatelem a koncového uživatele. 

Současně je třeba pracovat s danými definicemi i v souvislosti s právy, příp. povinnostmi, která jsou dána spotřebitelům. V těchto případech je však třeba rozlišit, zda se jedná o spotřebitele, který je koncovým uživatelem či spotřebitele, který uzavřel smlouvu o poskytování služeb elektronických komunikacích a současně koncovým uživatelem není.

Zásadní připomínka.
	Vysvětleno.
S ohledem na skutečnost, že stávající úprava zákona o elektronických komunikací používá pojem „účastník“ a tento pojem bude užíván i po předkládané novele, není relevantní pojem „účastník vypouštět z pojmového aparátu, resp. ho nahrazovat legislativní zkratkou se stejným významem.
Bude provedena revize pojmu účastník.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.
	
ČAEK
ICT UNIE	§ 2 odst. 4 písm. h) 
Navrhujeme odstranit 

Ust. § 2 odst. 2 písm. h) sice definuje pojem „informace o místě“, ale tento pojem se dále v textu neobjevuje. 
Dále zde není vyřešen vztah s lokalizačními údaji dle ust. § 91. Data pocházející ze síťové infrastruktury určující polohu jsou lokalizační údaje dle ust. § 91. Informace z koncového zařízení, která určují polohu pak nejsou lokalizační údaje dle ust. § 91. 

Zásadní připomínka.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČAEK
ICT UNIE	§ 8 odst. 3 písm. a) 	u fyzických osob dosažení věku zletilosti nejméně 18 let 

Doporučující.	u fyzických osob dosažení věku zletilosti nejméně 18 let 	Formulační úprava. 	
	Akceptováno.
Text upraven.			
ČAEK
ICT UNIE	K § 8 odst. 8
Navrhujeme odstranit. 

Odstavec působí zmatečně, protože při neúplném a nedoplněném podání oznámení by Úřad podle §14 odst. 1 neměl vydat osvědčení. Fyzická či právnická osoba by neměla bez tohoto získat oprávnění k podnikání, protože neproběhlo právoplatně oznámení činnosti. 
Naproti tomu odst. 8 dovoluje, aby subjekt podnikal, např. i bez doložení splnění obecných podmínek podle § 8 odst. 3, a to po neurčitě dlouhou dobu. Taková mezera v zákoně by mohla v budoucnu přispět k vytvoření nežádoucí situace na trhu podobné té se spolky, kterou asociace ČAEK opakovaně kritizovala. 
Návrh tohoto ustanovení je v rozporu s příslušným ustanovením Kodexu pro elektronické komunikace (čl. 12 a bod 42 preambule). 
Vázání vzniku oprávnění k podnikání na určité podmínky, přičemž je hned následně konstatováno, že tyto podmínky vlastně ani nemusí být splněny, považujeme za zcela nesmyslné. 
Ohledně oznamovací povinnosti a vzniku oprávnění k podnikání doporučujeme rovněž doplnit důvodovou zprávu za účelem vyjasnění pojmů podnikání a osob, na které se oznamovací povinnost vztahuje. 

Zásadní připomínka.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 17 odst. 11

Navrhuje se odstranit písm. i) a j). 

Nové důvody pro neudělení IO v § 17 jsou diskutabilní. Jak Úřad posoudí účelné využívání? Jak bude dopředu vědět, zda podmínky využívání kmitočtů budou v rozporu s přídělem? Pokud by držitel přídělu souhlasil s využívaním kmitočtů jinou osobou v rozporu s přídělem, riskoval by odnětí přídělu (§22b a)). Ustanovení tímto dává Úřadu možnost svévolného postupu, čímž snižuje předvídatelnost podnikatelského prostředí. 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno. 
Nejedná se o čistě transpoziční předpis, návrh zákona vychází i v minulosti z připravované tzv. technické novely a poznatky z aplikační praxe. Předkladatel při zpracování návrhu vždy zvažoval potřebu vyváženosti mezi oprávněními regulátora a právy uživatelů zákona.

Smyslem navržené úpravy není bránit využívání rádiových kmitočtů, jak mylně dovozuje připomínkové místo, ale možnost ČTÚ reagovat na případy, kdy je požadavek na počet kmitočtů neúměrný předpokládanému využití nebo předpokládané službě elektronických komunikací, který by ve svém důsledku vedl pouze k bránění ostatním žadatelům v přístupu k rádiovým kmitočtům.

Dále je třeba upozornit, že v současné době nemá ČTÚ možnost odebrat kmitočty, pokud nejsou účelně využívány – možnosti odnětí jsou explicitně vyjmenovány v § 19 odst. 4. Zde se hovoří pouze o porušení či nedodržené podmínek – právo využívat rádiové kmitočty ovšem není podmínka, ale právo. Aplikace § 19 odst. 4 písm. d) (nevyužívání rádiových kmitočtů po stanovenou dobu), se jeví jako velmi obtížná, zejména z hlediska prokázání takového nevyužívání, zejména v případě požadovaného celoplošného přidělení nebo přidělení pro větší síť. ČTÚ nemůže nepřetržitě na všech místech po stanovenou dobu 6 měsíců kontrolovat jednoho držitele v rámci takového rozsahu přidělení, a je tedy obtížné prokázat, že k došlo k naplnění podmínky, že kmitočty nejsou využívány nejméně 6 měsíců. 

K argumentu k § 17 odst. 1 písm. j) návrhu transpozice („jak bude ČTÚ dopředu vědět, že podmínky využívání kmitočtů budou v rozporu s přídělem?“), je třeba konstatovat, že aby mohl ČTÚ udělit individuální oprávnění v pásmu, kde byl udělen příděl rádiových kmitočtů, je nesporné, že takový příděl musí existovat. Je však zcela nezbytné, aby individuální oprávnění bylo v souladu s podmínkami a obsahem příslušného přídělu rádiových kmitočtů. Jako důvod pro neudělení individuálního oprávnění to však v současné době platný zákon výslovně neuvádí. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČAEK
ICT UNIE	K 19b odst. 5

Není vysvětleno, proč návrh diskriminuje v délce experimentálního oprávnění k využívaní kmitočtů ostatní žadatele ve srovnání s příjemci dotační podpory na inovace. Navrhujeme možnost prodloužení délky experimentálního oprávnění pro všechny žadatele stejně. 

(5) Pro vydání oprávnění pro experimentální účely se použije obdobně § 17 odst. 6 a § 18 odst. 1 a 2. Úřad udělí oprávnění pro experimentální účely nejvýše na dobu 12 36 měsíců. Dobu platnosti lze prodloužit jedenkrát maximálně o 6 měsíců. V případě, že žadatelem o vydání oprávnění pro experimentální účely je příjemce podpory výzkumu, experimentálního vývoje a inovací z veřejných prostředků podle zvláštního právního předpisu76), lze oprávnění pro experimentální účely udělit nejvýše na dobu 36 měsíců. Dobu platnosti oprávnění pro experimentální účely lze prodloužit jedenkrát maximálně o 6 měsíců. 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno.
Nejedná se o diskriminaci, ale o podporu akademické sféry v oblasti výzkumu, vývoje a inovací, které jsou navíc hrazeny z veřejných prostředků.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním. 	
ČAEK
ICT UNIE	K § 20 odst. 3

(3) Úřad je povinen sledovat a v přiměřených intervalech nebo na základě důvodného požadavku osoby dotčené omezením počtu práv k využívání rádiových kmitočtů přezkoumávat, zda důvody pro omezení počtu práv k využívání rádiových kmitočtů stále trvají. Má-li Úřad za to, že důvody omezení počtu práv k využívání rádiových kmitočtů pominuly nebo že vzhledem k zájmu uživatelů nebo zájmu na rozvíjení hospodářské soutěže je třeba omezení počtu práv k využívání rádiových kmitočtů zrušit, Úřad omezení počtu práv k využívání rádiových kmitočtů v plánu využití rádiového spektra zruší a následně rozhodne o odnětí omezení přídělu uděleného v tomto kmitočtovém pásmu. Rozhodnutí o oprávnění k využívání rádiových kmitočtů vydaná na základě omezení odnětí přídělu a podmínky stanovené v těchto rozhodnutích nadále zůstávají v platnosti, pokud Úřad z důvodů, pro které došlo ke zrušení omezení počtu práv, nerozhodne o odnětí oprávnění k využívání rádiových kmitočtů. Pokud Úřad rozhodl o odnětí omezení přídělu a o odnětí oprávnění k využívání rádiových kmitočtů vydaných na základě odnětí omezení přídělu, náleží držiteli přídělu náhrada za odnětí přídělu. Při stanovení výše náhrady Úřad zohlední aktuální zůstatkovou cenu přídělu a efektivní a účelně vynaložené náklady podle § 27 odst. 5 vzniklé držitelům v důsledku případného vyklizení kmitočtového pásma. Úřad v rámci přezkumu podle věty první zároveň zvažuje, zda nelze v daném kmitočtovém pásmu udělit další příděl rádiových kmitočtů nebo zrušit omezení počtu práv, a tak umožnit využívání rádiových kmitočtů také na základě oprávnění k využívání rádiových kmitočtů. V případě, že k takovému závěru Úřad dojde, informuje o tom v Telekomunikačním věstníku a na elektronické úřední desce Úřadu a změní plán využití rádiového spektra. Je-li možné udělit v daném kmitočtovém pásmu další příděl rádiových kmitočtů, zahájí Úřad výběrové řízení podle § 21. 

U tohoto ustanovení jsme zaznamenali terminologický nesoulad v rámci jednotlivých podkladových materiálů – znění tohoto ustanovení v návrhu nového úplné znění zákona č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů, s vyznačením změn (dokument označený jako pz_ALBSBJSG7R5U, dále jen „úplné znění“) se neshoduje se zněním návrhu změnového zákona, kterým se mění zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů. 
V úplném znění se v textu tohoto odstavce se místo v současnosti užitého termínu „zrušení přídělu“ nově navrhuje termín „omezení přídělu“. Tuto změnu však nepovažujeme, s ohledem na smysl ustanovení a jeho další text, za správný a navrhujeme nahradit jej termínem „odnětí přídělu“ uváděného mj. i návrhu změnového zákona. 
Dále navrhujeme provedení úpravy předposlední věty tohoto ustanovení, a to z důvodu její nesrozumitelnosti (s ohledem na dosavadní praxi v ČR i absentující odůvodnění jejího doplnění). S přihlédnutím ke znění dalších ustanovení zákona o elektronických komunikacích, i podzákonných předpisů, tedy navrhujeme provedení uvedených úprav. 

Zásadní připomínka.	Akceptováno. 
Text upraven.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 20 odst. 7

Navrhujeme vypustit. 

Toto ustanovení navrhujeme vypustit, a to z důvodu jeho nesouladu s ustanovením čl. 55 odst. 1 Kodexu ě a dále jeho duplicity s ustanovením odstavce 5 tohoto paragrafu. 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno.
Transpozice článku 50 odst. 3 Kodexu.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 33 odst. 4
Současné znění zákona ukládá povinnost hradit náhrady za zřízení a vedení databáze podle odstavce 3 písm. a) od všech pracovišť pro příjem tísňové komunikace. Takových pracovišť je nyní v České republice přibližně 130, přičemž většinu z nich tvoří jednotlivá pracoviště městských policií. Každé takovéto pracoviště přitom musí každý měsíc hradit příslušnou část vynaložených nákladů za vedení databáze dle vyhlášky č. 290/2007 Sb., o úhradě nákladů na databázi údajů pro potřeby tísňového volání, a to i přesto, že přístup do databáze účastníků pro potřeby identifikace a lokalizace tísňového volání z pevné sítě má zřízena pouze malá část pracovišť městských policií. 
Současné ani navržené nové znění zákona o elektronických komunikacích však neumožňuje upravit výše uvedenou vyhlášku tak, aby byla celková částka nákladů rozpočítávána pouze na ty subjekty, které mají do databáze zřízen přístup. V praxi to znamená povinnost měsíční fakturace částek ve výši jednotek či nižších desítek korun českých (a s tím spojenou administrací na obou stranách) vyšším desítkám obcemi zřizovaných subjektů, které reálně s databází podle odstavce 3 písm. a) nepracují. 
Navrhujeme proto upravit znění § 33 odst. 4 zákona o elektronických komunikací, stejně jako i změnu podzákonného předpisu, které fakticky vyloučí z povinnosti hradit náklady za zřízení a vedení databáze ty subjekty (městské policie) provozující pracoviště pro příjem tísňové komunikace, které nemají zřízen přístup do databáze účastníků pro potřeby identifikace a lokalizace tísňového volání. 

(4) Podnikateli uvedenému v odstavci 3 náleží úhrada nákladů za zřízení a vedení databáze podle odstavce 3 písm. a) od subjektu, který provozuje pracoviště pro příjem tísňové komunikace a má zřízen přístup do databáze podle odstavce 3 písm. a). Výši a způsob jejich úhrady stanoví prováděcí právní předpis. 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno.

Databáze údajů vzniká proto, aby všechna centra tísňové komunikace mohla tato data využívat.
Centry tísňové komunikace podle navrhované právní úpravy jsou hasiči, policie a záchranné služby. Obecní policie již do tohoto okruhu nebudou spadat.
Nositeli nákladů tedy bude celkem 16 subjektů, které připojení do systému mají zřízen již od zavedení právní úpravy v roce 2005 a změnu tohoto počtu nelze očekávat.
Vzhledem ke způsobu výpočtu definovanému ve vyhlášce 290/2007 Sb. je navrhovaná úprava zbytečná.

Celá připomínka se opírá o složitost účtování u obecní policie, což je řešeno tím, že obecní policie tento přístup mít nebudou a tím připomínka ztrácí význam.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 33 odst. 5

(5) Podnikatel uvedený v odstavci 1 je povinen každou tísňovou komunikaci bezodkladně a bezplatně zpřístupnit pracovišti pro příjem tísňové komunikace, lokalizační (§ 91), a jsou-li dostupné, také informace o tom, kde se volající nachází, získané z telekomunikačního koncového zařízení a jiné údaje včetně údajů, které umožňují lokalizaci a identifikaci účastníka tísňové komunikace, včetně údajů generovaných telekomunikačním koncovým zařízením. Pokud jsou v souvislosti s tísňovou komunikací telekomunikačním koncovým zařízením, z něhož je komunikace uskutečněna, automaticky vytvářeny a pracovišti pro příjem tísňové komunikace odesílány informace obsahující údaje o tom, kde se účastník tísňové komunikace nachází, není k tomu třeba souhlasu osoby, jíž se údaje týkají. 

K první větě uvádíme, že za účelem zpřístupnění údajů o poloze generovaných koncovým zařízením, musí být tyto údaje k dispozici – musí je koncové zařízení generovat. Lokalizace z koncového zařízení nevzniká v síti operátora, ale přímo v koncovém zařízení jakožto důsledek funkcionality operačního systému toho kterého zařízení. Není tedy možné stanovit poskytovateli povinnost zpřístupnit data, která sám negeneruje. 
Dále, pojem „lokalizace“ není nikde definován – zřejmě nahrazuje použití pojmu lokalizační údaje, čímž je zjevný záměr zákonodárce pod pojem lokalizace zahrnout jakékoliv informace o zeměpisné poloze účastníka bez ohledu na to, z jakého zdroje je údaj získán a bez ohledu na vyřešení vztahu s ust. § 91. 
K druhé větě uvádíme, že by měla být respektována platná právní úprava a pro zpracování volen odpovídající právní titul, tj. ne negativně vymezit, který právní titul není titulem pro zpracování osobních údajů – viz čl. 6 GDPR. 
Je potřeba určit, na základě jakého právního titulu bude docházet ke zpracování lokalizace z koncového zařízení (zřejmě na základě ust. § 5 a § 43 ods. 3) písm. c) z.č. 110/2009 Sb., o zpracování osobních údajů) a dále, zda údaje o lokalizaci z koncového zařízení naplňují definiční znaky lokalizačních údajů dle ust. § 91. Navržená úprava naznačuje, že se o lokalizační údaj dle § 91 jedná, protože na konci navrženého odst. 5) je stanovena výjimka s udělení souhlasu subjektu údajů, kterého se lokalizační údaje týkají. Pokud je tímto zamýšlena výjimka z ust. § 92 odst. 2), pak je tato výjimka chybná, neboť souhlas se zpracováním provozních údajů jiných než lokalizačních je možné udělit jen za účelem poskytování služby s přidanou hodnotou, což odesílání lokalizační zprávy na centrum PSAP není. Pokud je údaj o lokalizaci z koncového zařízení považován za lokalizační údaj, pak je třeba vzít v potaz dikci ust. § 89 o důvěrnosti komunikací. Podle tohoto ust. jsme jako poskytovatelé povinni zajistit jak technicky tak organizačně důvěrnost zpráv a s nimi spojených provozních a lokalizačních údajů, které se 
přenášejí prostřednictvím naší sítě. Z tohoto důvodu máme za to, že navržená úprava ust. § 33 odst. 5 je v rozporu s ust. § 89 ZEK. Pro úplnost připomínáme, že v této souvislosti není ani navrženo řešení vztahu mezi navrženým ust. § 33 odst. 5 a ust. § 89 odst. 3 („Každý, kdo hodlá používat nebo používá sítě elektronických komunikací k ukládání údajů nebo k získávání přístupu k údajům uloženým v koncových zařízeních účastníků nebo uživatelů, je povinen tyto účastníky nebo uživatele předem prokazatelně informovat o rozsahu a účelu jejich zpracování a je povinen nabídnout jim možnost takové zpracování odmítnout. Tato povinnost neplatí pro technické ukládání nebo přístup výhradně pro potřeby přenosu zprávy prostřednictvím sítě elektronických komunikací nebo je-li to nezbytné pro potřeby poskytování služby informační společnosti, která je výslovně vyžádána účastníkem nebo uživatelem“). Vzhledem k tomu, že správce osobních údajů při zasílání lokalizačních zpráv je (dle stanoviska ÚOOÚ) provozovatel PSAP, musí před započetím odesílání jakýchkoliv zpráv obsahující lokalizaci splnit podmínky v ust. § 89 odst. 3 ZEK. 
Pokud si odesílání lokalizace z koncového zařízení na centrum PSAP žádá legislativní úpravu, pak je podle našeho názoru praktičtější implementační ustanovení přepracovat tak, aby odpovídalo výše uvedeným připomínkám, tedy aby byl vyřešen účel a titul zpracování lokalizace z koncového zařízení, aby byla vyřešena otázka, zda se takováto lokalizace (ne)považuje za lokalizační údaj dle ust. § 91 a zda případným odesíláním lokalizace nebude porušen § 89, a to jak ze strany správce osobních údajů, tak ze strany poskytovatele zajišťujícího veřejnou mobilní komunikační síť. Ideálním řešením by podle našeho názoru bylo „expresis verbis“ v textu zákona stanovit, že odesíláním lokalizačních zpráv nedochází ke zpracování lokalizačních údajů (§91) a porušení důvěrnosti komunikací (§89). 	Neakceptováno.
Jde sice o data, která negeneruje operátor, ale odesílají se prostřednictvím jeho sítě a vzhledem k tomu, že jde o tísňovou komunikaci, tak bezúplatně. Pokud jde o problematiku zpracování osobních údajů, sice zde platí výjimka dle čl. 6 GDPR, ale z hlediska právní jistoty předkladatel, i s ohledem na specifický český trh, o tom, že je toto zapotřebí uvést i v české právní úpravě.

ČAEK
ICT UNIE	K § 33b odst. 1

(1) Podnikatel poskytující veřejně dostupnou mobilní interpersonální komunikační službu založenou na číslech je povinen bezplatně, je-li to technicky možné a rozsahu nutném, aby nedošlo k omezení nebo přerušení poskytování veřejně dostupné služby, předávat dotčeným koncovým uživatelům v určité územní oblasti veřejné výstrahy týkající se bezprostředních nebo vyvíjejících se závažných mimořádných situací a katastrof. Podnikateli podle věty první náleží náhrada efektivně a účelně vynaložených nákladů za zajištění předávání veřejných výstrah koncovým uživatelům. 

Doporučujeme nastavit omezení byť „je-li to technicky možné a rozsahu nutném, aby nedošlo k omezení nebo přerušení poskytování veřejně dostupné služby“. 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno. 
Jedná se o veřejnou službu, která má prioritu z hlediska zajištění, také by bylo v rozporu s Kodexem.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 35 odst. 1

Podnikatel poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací je povinen zajistit, je-li to technicky proveditelné a ekonomicky přiměřené, s výjimkou případů, kdy se volaný účastník rozhodl z obchodních důvodů omezit přístup volajících, kteří se nacházejí v určitých geografických oblastech, aby koncoví uživatelé měli v rámci Evropské unie přístup 

Technickou proveditelnost považujeme za relevantní parametr. 
Zásadní připomínka.	Neakceptováno.
Jedná se o transpoziční ustanovení.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 38 odst. 1
(1) Tímto dílem se stanoví rozsah univerzální služby, práva koncových uživatelů spotřebitelů a povinnosti podnikatelů zajišťujících veřejně dostupné sítě a poskytujících veřejně dostupné služby elektronických komunikací. Cílem je zajistit pro koncové uživatele spotřebitele dostupnost veřejných komunikačních sítí a služeb ve stanovené kvalitě, které uspokojí přiměřené potřeby koncových uživatelů spotřebitelů. Na základě přezkumu podle odstavce 10 může Úřad rozšířit okruh oprávněných osob i na mikropodniky, malé a střední podniky a neziskové organizace. 

Formulační úprava. Koncoví uživatelé jsou v uvedeném ustanovení nahrazeni pojmem spotřebitel. Jedná se zřejmě o prosté opomenutí. 
Doporučující.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 51 odst. 3

(3) (2) Úřad provádí analýzu relevantních trhů v intervalu 1 až 3 roky nejpozději do 5 let ode dne nabytí právní moci rozhodnutí, kterým určil podniku s významnou tržní silou uložil povinnosti podle odstavce 5 odstavce 6, popřípadě ode dne nabytí účinnosti opatření obecné povahy, kterým Úřad vydal analýzu relevantního trhu, kterou byl relevantní trh shledán efektivně konkurenčním. Tuto lhůtu může Úřad výjimečně prodloužit nejvýše o další 3 roky jeden rok, oznámí-li to s odůvodněním Komisi nejpozději čtyři měsíce před uplynutím této lhůty a ta do jednoho měsíce od oznámení nevznese proti prodloužení lhůty námitky. 

Text přečíslovaného odst. 3 není v souladu s čl. 67/5 Kodexu. 
Článek 67 nestanoví frekvenci pro provedení analýzy jednou deregulovaného trhu. Taková analýza není Kodexem vyžadována a ustanovení tak jde nad rámec Kodexu. 
Opakování analýzy již deregulovaného relevantního trhu jen z byrokratického rozmaru je plýtváním zdroji Úřadu a narušuje regulační a právní jistotu. Pokud je trh jednou deregulován, měl by být stažen ze seznamu relevantních trhů (OOP). Samozřejmě, pokud se objeví nová indikace, že na trhu mohou vyvstat další soutěžní problémy, Úřad může kdykoliv trh opět vymezit a analyzovat. Z dosavadní praxe v EU vyplývá, že Komise nevyžaduje a NRAs nenotifikují opakované analýzy stejného trhu bez SMP. 
Dále Kodex jasně stanoví, že analýzy by měly probíhat ve frekvenci 5 let od posledního stanovení SMP operátora a nikoliv od posledního uložení povinností – viz písm. a) článku 67/5 a taky recitál č. 177 Kodexu: 
Čl. 67: 
„5. Opatření přijatá podle odstavců 3 a 4 tohoto článku podléhají postupům uvedeným v článcích 23 a 32. Vnitrostátní regulační orgány provedou analýzu relevantního trhu a informují o příslušném návrhu opatření v souladu s článkem 32: 
 ​	a) do pěti let od přijetí předchozího opatření, pokud vnitrostátní regulační orgán definoval relevantní trh a určil, které podniky mají významnou tržní sílu; tuto pětiletou lhůtu je možno výjimečně prodloužit až o jeden rok, oznámí-li vnitrostátní regulační orgán Komisi nejpozději čtyři měsíce před skončením daného pětiletého období prodloužení této lhůty s odůvodněním a Komise do jednoho měsíce od oznámení tohoto prodloužení proti němu nevznese námitky;“ 

rec. 177: „Při určování toho, zda vnitrostátní regulační orgán splnil svoji povinnost provést analýzu trhů a oznámil příslušný návrh opatření alespoň každých pět let, bude bráno jako začátek nového pětiletého cyklu pouze oznámení obsahující nové posouzení vymezení trhu a významné tržní síly.“ 
Podle navrženého znění by mohlo dojít k situaci, kdy Úřad změní pouze nápravná opatření bez analýzy, ovšem tím se odsune i začátek běhu doby pro provedení další analýzy. Trh se mění nejen v návaznosti na uložená opatření, ale pořád, což je reflektováno v textu Kodexu. 

Zásadní připomínka.	Akceptováno.
Text upraven.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 63b odst. 8

(8) V případě ukončení smlouvy před uplynutím doby trvání, na kterou je smlouva uzavřena, z jiných důvodů než podle odstavce 7, ať již výpovědí, nebo dohodou smluvních stran, smí být v případě smlouvy uzavřené se spotřebitelem požadována pouze úhrada nákladů spojených s telekomunikačním koncovým zařízením, které bylo spotřebiteli poskytnuto za zvýhodněných podmínek, další náhrada za ukončení smlouvy před koncem dohodnutého smluvního období může být spotřebiteli uložena pouze, pokud smlouva skončí do tří měsíců od jejího uzavření a nesmí být vyšší než jedna dvacetina součtu měsíčních paušálů zbývajících do konce sjednané doby trvání smlouvy nebo jedna dvacetina součtu minimálních sjednaných měsíčních plnění zbývajících do konce sjednané doby trvání smlouvy, přičemž výše úhrady se počítá z částky placené v průběhu trvání smlouvy, a pokud je poskytována sleva oproti ceníkové ceně, nelze určit výši úhrady z ceníkové ceny. 

Domníváme se, že poslední věta tohoto ustanovení není v souladu s ustanovením čl. 105 odst. 6 Kodexu pro elektronické komunikace. Článek 105 odst. 6 Kodexu totiž spojuje zde uvedené podmínky, jimiž se má řídit úhrada za koncové telekomunikační zařízení pouze s případy, kdy má koncový uživatel „v souladu s touto směrnicí, jinými ustanoveními práva Unie či vnitrostátního práva koncový uživatel právo ukončit smlouvu o poskytování veřejně dostupných služeb elektronických komunikací, jiných než interpersonálních komunikačních služeb nezávislých na číslech, před koncem dohodnutého smluvního období“, tj. s případy uvedenými v odst. 3, 5, 6 § 63b a podle ustanovení § 63c odst. 2, na ostatním případy ukončení smluv před koncem dohodnutého období se tyto podmínky nevztahují. 
S ohledem na tuto skutečnost navrhujeme provedení uvedené změny tohoto ustanovení. 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno.
Dle názoru předkladatele je plně v souladu s ustanovením Kodexu. Kromě toho se ustanovení týká pouze spotřebitelů, jejichž zvýšenou ochranou se i Kodex zabývá. Navrhovaná úprava by v českých podmínkách s největší pravděpodobností znamenala, že by si podnikatelé účtovali plné ceny.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 63b odst. 5

Poskytovatel veřejně dostupné služby elektronických komunikací jiné, než je interpersonální komunikační služba nezávislá na číslech, je povinen oznámit jasným a srozumitelným způsobem na trvalém nosiči účastníkovi koncovému uživateli se smlouvou informace o veškerých změnách smluvních podmínek nejpozději jeden měsíc před nabytím účinnosti změny smlouva a zároveň ho informuje o jeho právu ukončit smlouvu, aniž by mu vznikly jakékoliv další náklady, pouze v případě nejsou-li pro něj navrhované změny výhradně přínosné, nejsou-li čistě správní povahy a nebo s neutrálními dopady anebo pokud smlouvy nebyla změněna na základě požadavku právního předpisu. 

Pokud by byla ponechána spojka „a“, mohlo by se vykládat jako nutná kumulativní podmínka splnění všech tří podmínek, přičemž tato je dle obsahu daného ustanovení nesplnitelná. 
K odůvodnění účastníka a koncového uživatele viz výše. 

Doporučující.	Neakceptováno.
Definice účastníka zůstává v ZEK zachována a pojem je dále užíván.  Spojku „a“ ponechat, první dvě podmínky musí být splněny zároveň. Naopak „anebo“ bude nahrazeno „, nebo“.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 63b odst. 3

Jestliže smlouva o poskytování veřejně dostupné služby elektronických komunikací, jiné než interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech a přenosové služby používané pro poskytování služeb mezi stroji, uzavřená na dobu určitou umožňuje automatické prodloužení, má účastník koncový uživatel, který uzavřel smlouvu, po takovémto prodloužení smlouvy právo tuto smlouvu kdykoli bezplatně ukončit s nejvýše jednoměsíční výpovědní lhůtou dobou……. 

Formulační úprava. Navrhované znění obsahuje slovní spojení „výpovědní lhůta“, ačkoliv je zřejmě myšlena „výpovědní doba“. 
K pojmu účastníka viz obecná připomínka výše. 

Doporučující.	Částečně akceptováno.
Text upraven. Definice účastníka zůstává v ZEK zachována a pojem je dále užíván.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 84 odst. 2
Nelze vyloučit, že takový přístup bude třeba zrušit, nicméně by měly být vyloučeny případy, kdy se tak stane bez konkrétního důvodu. 

d) dodatečně bezdůvodně nerušit již poskytnutý přístup k zařízením, 

Doporučující.	Neakceptováno.
Navržená úprava by byla v rozporu s Kodexem.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 84 odst. 5

Jedná se o nesprávnou transpozici článku 61 odst. 3 Kodexu, který stanoví, že povinnosti přístupu mohou být uloženy „poskytovatelům sítí elektronických komunikací nebo majitelům elektrického vedení a kabelů, pokud tito vlastníci nejsou sami poskytovateli sítí elektronických komunikací“. Omezením rozsahu subjektů tak, jak bylo navrženo, by byl zmařen účel tohoto článku. 

(5) Úřad je oprávněn po konzultaci podle § 130 rozhodnout o uložení povinnosti sdílet přiřazené prostředky, kabelové rozvody v budovách, nebo až po první soustřeďovací nebo rozvodný bod, pokud se jedná o umístění mimo budovu, a to v případě, že by jejich zdvojení bylo ekonomicky neefektivní nebo fyzicky neproveditelné. Úřad je povinen v rámci veřejné konzultace podle § 130 oslovit i vlastníky dotčených nemovitostí. Tuto povinnost lze na oprávněnou žádost podnikatele, který oznámil podnikání podle § 13, uložit podnikateli zajišťujícímu veřejnou komunikační síť, který využívá cizí nemovitosti podle § 104, nebo vlastníkovi přiřazených prostředků, nebo kabelového rozvodu, který nezajišťuje veřejnou komunikační síť. V rozhodnutí o uložení povinnosti sdílení přiřazených prostředků, kabelového rozvodu Úřad stanoví, kromě technické specifikace způsobu sdílení síťových prvků, přiřazených prostředků a přiřazených služeb, pokud se na tom osoby podle věty třetí nedohodnou, také pravidla pro rozdělení nákladů na sdílení včetně nákladů vloženého kapitálu s ohledem na riziko, které toto sdílení představuje. 

Zásadní připomínka.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 84 odst. 8

(8) Podnik s významnou tržní silou na relevantním trhu, kterému byla uložena povinnost podle odstavce 2, může při jednání o návrhu smlouvy o přístupu nebo smlouvy o propojení odmítnout takový návrh v případě, že požadovaný přístup nebo propojení neodpovídá technickým parametrům nebo by narušil integritu sítě, nebo je-li takový návrh ekonomicky nepřiměřený. 

Ekonomickou přiměřenost považujeme za relevantní faktor pro posouzení žádosti o přístup nebo propojení, podobně jako je to relevantním faktorem pro žádosti o zpřístupnění infrastruktury podle § 84 odst. 5. Zejména jde o situace, kdy náklady na umožnění požadovaného přístupu by několikanásobně převýšili předpokládané výnosy. 

Zásadní připomínka.	Akceptováno.
Text upraven.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 88 odst. 4

(4) V případě narušení bezpečnosti osobních údajů je podnikatel poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací povinen postupovat podle přímo účinného předpisu Evropské unie65). 

V navrženém textu je nutné použít pojem odpovídající platné legislativě. Pokud je používán pojem narušení bezpečnosti dle Nařízení Komise (EU) č. 611/2013, mělo by se jednat o narušení bezpečnosti osobních údajů. 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno.
Text upraven podle připomínky ÚOOÚ.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.

ČAEK
ICT UNIE	K § 89 odst. 4

(4) Podnikatel zajišťující veřejnou komunikační síť nebo poskytující veřejně dostupnou službu elektronických komunikací je povinen na žádost svého účastníka koncového účastníka, který s ním má uzavřenou smlouvu, bezplatně a ve formě umožňující další elektronické zpracování dat poskytnout mu provozní a lokalizační údaje, které má k dispozici na základě tohoto zákona, pokud je nemohl koncový uživatel účastník pro poruchu na jeho zařízení v důsledku kybernetického bezpečnostního incidentu 62) zachytit nebo uložit. Údaje podnikatel předá, je-li to technicky možné, bezodkladně, nejpozději však do 3 dnů ode dne doručení žádosti nebo v případě probíhající komunikace ode dne jejího uskutečnění. 

Změna pojmu účastníka na koncového uživatele (v mnohých ustanovení zákona) mění význam a zvyšuje, v daném případě bez logického důvodu (s ohledem na prvotní úmysl zákonodárce) povinnosti na straně operátora. 
Ustanovení §89 odst. 4 bylo do zákona o elektronických komunikací vloženo souvislosti s vydáním zákona o kybernetické bezpečnosti. Právo požadovat provozní a lokalizační údaje má pouze osoba, které jsou zákonem o kybernetické bezpečnosti stanoveny povinnosti (např. detekovat bezpečnostní události/incidenty), tj. 
a) orgány nebo osoby zajišťující významnou síť, 
b) správci informačního systému kritické informační infrastruktury, 
c) správci komunikačního systému kritické informační infrastruktury, 
d) správci významného informačního systému, 
e) správci informačního systému základní služby, 
f) provozovatelé informačního systému základní služby. 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno.
Definice účastníka zůstává v ZEK zachována a pojem je dále užíván.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 104 odst. 16

(16) Vlastník domu, bytu nebo nebytového prostoru je povinen umožnit uživateli tohoto domu, bytu nebo nebytového prostoru 
a) příjem rozhlasového a televizního vysílání provozovatelů vysílání podle zvláštního právního předpisu 11) za podmínky, že v místě příjmu je signál přiměřené kvality, 
b) zřízení vnitřního komunikačního vedení veřejné komunikační sítě včetně rozvaděče a koncového bodu sítě. 
Vznikne-li tím škoda na stavbě, je ten, kdo škodu způsobil, povinen ji nahradit; této odpovědnosti se nemůže zprostit. Dojde-li mezi vlastníkem domu, bytu nebo nebytového prostoru a uživatelem tohoto domu, bytu nebo nebytového prostoru ke sporu o rozsahu těchto povinností, rozhodne na návrh jedné ze stran sporu příslušný stavební úřad v součinnosti s Úřadem Úřad. 

Spory o umístění vnitřního komunikačního vedení by měl řešit jenom Úřad, nikoliv stavební úřad. V takovém sporu se jedná o dostupnost služby pro uživatele, což stavební úřady nejsou odborně kompetentní posoudit a stejně by se řídili stanoviskem Úřadu. Po rekodifikaci stavebního práva pravděpodobně řízení zůstane jenom na Úřadě. 
Rozhodovací kompetence stavebního úřadu v současnosti odrazuje provozovatele sítí i účastníky od řešení případného sporu o umístění vedení s vlastníkem domu nebo nebytového prostoru. 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno.
Stavební úřady jsou s ohledem na své odborné zaměření jasně příslušné k rozhodování daných sporů. Jde o spory o rozsah stanovených povinností, mimo jiné např. i rozsah náhrady způsobené škody na stavbě.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo nesouhlasí s vypořádáním.	
ČAEK
ICT UNIE	K § 107 odst. 6

(6) Člena Rady vláda může odvolat pouze v případě hrubého nebo opakovaného méně závažného porušení jeho povinností, nemoci trvale znemožňující vykonávání jeho úkolů nebo nevykonává-li svou funkci po dobu delší než 6 měsíců , pokud přestal splňovat podmínky pro jmenování členem Rady platné v době jeho jmenování. Vláda na návrh ministra průmyslu a obchodu bezodkladně jmenuje nového člena Rady na zbývající část funkčního období odvolaného člena. 

Považuje se za vhodné, aby člen Rady mohl být odvolán rovněž v případě hrubého nebo opakovaného méně závažného porušení jeho povinností. Jedná se zejména o situace, kdy předseda Rady má svěřené některé povinnosti výhradně, ale nekoná a svou nečinností (anebo naopak nezákonným postupem) způsobuje škodu. 

Zásadní připomínka.	Akceptováno.
Text upraven.

ČAEK
ICT UNIE	K § 129 odst. 1

(1) Úřad rozhoduje spory mezi osobou vykonávající komunikační činnost (§ 7) na straně jedné, a účastníkem, popřípadě uživatelem na straně druhé, na základě návrhu kterékoliv ze stran sporu, pokud se spor týká povinností uložených tímto zákonem nebo na jeho základě. Úřad rovněž rozhoduje spory v případech, kdy na straně osoby vykonávající komunikační činnost (§ 7) nebo účastníka, popřípadě uživatele, došlo ke změně na jinou osobu, zejména z důvodu postoupení pohledávky, převzetí dluhu, přistoupení k dluhu 49a). Podání návrhu podléhá správnímu poplatku. Lhůta pro vydání rozhodnutí činí 4 měsíce, ve zvláště složitých případech 6 měsíců. Lhůta pro vydání rozhodnutí ve sporu zahájeném na návrh spotřebitele činí 90 dnů. Tato lhůta může být u zvlášť složitých sporů prodloužena. Strany musí být bez zbytečného odkladu informovány o prodloužení této lhůty a o celkové době, do kdy lze očekávat vydání rozhodnutí. Stejná lhůta platí i pro vydání rozhodnutí o rozkladu. Tato lhůta počíná běžet ode dne předání spisu odvolacímu správnímu orgánu k rozhodnutí, nejpozději však 31. den ode dne doručení odvolání. 

Z důvodu zamezení výkladových problémů navrhujeme stanovit v § 129 odst. 1 zákona o elektronických komunikacích rovněž nejzazší den počátku běhu lhůty pro rozhodnutí o rozkladu. Dle §88 odst. 1 správního řádu předává spis se svými stanoviskem správní orgán odvolacímu správnímu orgánu do 30 dnů ode dne doručení odvolání, případně do 10 dnů jedná-li se o nepřípustné nebo opožděné odvolání 

Zásadní připomínka.	Neakceptováno.
Jednalo by se o nepřímou novelu správního řádu, navíc jde pouze o jinak a nestandardně formulovaný text, který již je ve správním řádu obsažen.

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTK
	Připomínka č. 1 – k novelizačnímu bodu č. 195 – § 63c odst. 1 – připomínka je zásadní
Navrhovaná změna:
(1) Jestliže balíček služeb nebo balíček služeb a koncového zařízení nabízený spotřebiteli obsahuje službu přístupu k internetu nebo veřejně dostupnou interpersonální komunikační službu založenou na číslech, použijí se § 34, § 34a, § 63 odst. 5 a 6, § 63a a § 63b na všechny služby balíčku, jako jsou služby elektronických komunikací nebo audiovizuální mediální služby na vyžádání, případně jiné služby informační společnosti, a to s nezbytnými úpravami i na ty služby, na které by se uvedená ustanovení jinak nevztahovala.
Odůvodnění:
Ustanovení, podle kterého by se měly v případě balíčků obsahujících přístupu k internetu nebo veřejně dostupnou interpersonální komunikační službu založenou na číslech, všechny služby v balíčku obsažené řídit ustanoveními § 34 a 34a, i když by se na ně tato ustanovení jinak nevztahovala, jsou z pohledu sektoru nová, dříve nediskutovaná a především potenciálně značně problematická. Tím spíše tomu tak je, pokud se dané ustanovení má výslovně vztahovat zejména na audiovizuální mediální služby na vyžádání, případně jiné služby informační společnosti. Přijímající poskytovatel ve smyslu § 34a může mít nastaveny zcela odlišné licenční či jiné podmínky pro poskytování těchto služeb než poskytovatel opouštěný a není legitimní zatížit jej povinností kontinuity i ve vztahu k těmto podmínkám. Ustanovení § 34a sice obsahuje regulativ „pokud je to technicky možné“ ten ale není pro narovnání možných obtíží dostatečný v případech, kdy je splnění povinnosti možné technicky ale již nikoliv právně (s ohledem na licence) nebo obchodně. Doplnění těchto dvou paragrafů do odkazu v § 63c je zde koncepčně nevhodné. 	Neakceptováno.
Jedná se o transpoziční ustanovení, kde Kodex předpokládá plnou úroveň harmonizace. Zahrnutí § 34a vyplývá z Kodexu a § 34 je tak zahrnut z povahy věci taktéž. 

Vyjádření k vypořádání:
Připomínkové místo souhlasí s vypořádáním.	
ČTK	Připomínka č. 2 – k novelizačnímu bodu č. 194 – § 63 odst. 4 – připomínka je doporučující
Navrhovaná změna:
(4) Informace uvedené v odstavcích 1, 5 a 7 se poskytují též koncovým uživatelům, jimiž jsou mikropodniky, malé podniky nebo neziskové organizace, ledaže se výslovně zřekly nároku na uplatnění všech nebo některých těchto ustanovení. Má se za to, že koncový Koncový uživatel, který je mikropodnikem, malým podnikem nebo neziskovou organizací, doloží-li tuto skutečnost čestným prohlášením před uzavřením smlouvy s podnikatelem poskytujícím veřejně dostupnou službu elektronických komunikací, včetně informace, zda se zříká nároku podle věty první.
Odůvodnění:
Již v rámci projednávání připomínek k návrhu novely bylo ze strany sektoru deklarováno, že dokládání charakteru mikropodniků, malých podniků nebo neziskových organizací pouze čestným prohlášením navíc bez možnosti kontroly ze strany operátorů otevírá dveře pro zneužití tohoto institutu i subjekty, které předmětný charakter nemají. Bylo by vhodné formulovat ustanovení jako vyvratitelnou domněnku.	Neakceptováno.
Jedná se o transpoziční ustanovení, kde Kodex předpokládá plnou úroveň harmonizace.	
ČASO	6	Obecně:

6.1	Dovolujeme si Ministerstvu průmyslu a obchodu („Ministerstvo“) připomenout, že o zařazení mezi nepovinná připomínková místa pro novely ZEK jsme dopisem žádali již 9. ledna 2019. 

6.2	Bohužel, navzdory této žádosti jsme nebyli - na rozdíl od celé řady jiných sektorových asociací (APMS, APKT, ČAEK, ČAT, ČTK, ICTU, VNICTP) - v souvislosti s touto novelou Ministerstvem osloveni. Dovolujeme si upozornit, že naši členové v oboru elektronických komunikací podnikají, přičemž poskytují televizní signál celkem zhruba ¼ českých domácností. 
6.3	
6.4	Považujeme se tedy pro oblast novel ZEK za relevantní organizaci, která by měla mít možnost vyslovit se k legislativním iniciativám Ministerstva ve stejném režimu jako výše uvedené organizace. Žádáme tímto Ministerstvo o nápravu tohoto opomenutí.	Vzato na vědomí.

ČASO	7	K návrhu textu zákona
7.1	K § 2, definici „veřejné komunikační sítě“
Tuto definici považujeme za nejasnou, a to s ohledem na některé povinnosti zaváděné novelou pro příslušné podnikatele (viz níže). Podle novely zahrnuje „síť elektronických komunikací“ i sítě pro satelitní, kabelovou a internetovou televizi, nicméně ze znění definic není zřejmé, co přesně definuje parametr ‚veřejnosti‘ takové sítě pro to, aby byla považována za „veřejnou komunikační síť“. V oblasti distribuce televizního signálu tak vyvstává pro provozovatele satelitní, kabelové a internetové televize nejistota, zda se jejich podnikání děje na „veřejné komunikační síti“ či nikoliv.	Neakceptováno.
Definice veřejné komunikační sítě zůstává beze změny, definice sítě elektronických komunikací už v současnosti zahrnuje i sítě družicové, kabelové a další.	
ČASO	7.2	K § 72 odst. (1) a (2)
Text nevylučuje (a tudíž připouští), že tyto „povinné“ televizní programy budou šířeny příslušnými podnikateli v zakódovaném signálu (a pro koncového uživatele zpoplatněny). Je toto záměrem zákonodárce? Pokud se ovšem předpokládá, že takové šíření má být pro koncové uživatele bezplatné, budou související náklady podnikateli kompenzovány státem?	Vysvětleno.
Z textu jednoznačně vyplývá, že jde o volné šíření.	
ČASO	7.3	K § 79 odst. (2) b)
Schopnost poskytovat EPG je podmíněno podporou ze strany vysílatelů. Tato povinnost operátora by neměla být absolutní, ale relativní (pouze v rozsahu, v jakém mu její splnění umožňují zdrojová data vysílatelů), nebo by měla být obdobná povinnost zavedena i pro vysílatele.	Vysvětleno.
Jde o povinnost, kterou ČTÚ může uložit v odůvodněných případech, a to pouze podniku s významnou tržní silou.	
ČASO	7.4	§ 83 odst. (10)
Souvisí s nejasností ohledně definice „veřejné komunikační sítě“. Budou-li za tento typ sítí považovány vedle terestrických multiplexů i sítě pro satelitní, kabelové a internetové televize, pak tento požadavek může znamenat nutnost každého poskytovatele takové služby zajistit u svých koncových zařízení použitelnost u veškerých ostatních technologií! Předpokládáme, že požadavek na takovou ‚kompatibilitu napříč technologiemi‘ je nezamýšlený a měl by být pouze zúžen pouze na tu technologii, kterou daný poskytovatel používá. Nutno také řešit různé systémy podmíněného přístupu na jedné technologii. V opačném případě nemusí být splnění požadavku technicky proveditelné (z důvodu neexistence takových koncových zařízení na trhu).	Neakceptováno.
Jedná se přímo o požadavek Kodexu, je-li to technicky proveditelné.	
AKTV	Stanovisko Asociace komerčních televizí (AKTV) k návrhu novely zákona o elektronických komunikacích 

Předně považujeme za důležité upozornit na určitou nesrozumitelnost navržené právní úpravy. 
Z návrhu novely zákona o elektronických komunikacích (dále jen „ZEK“) vyplývá, že povinnost šířit lze uložit (jen) za účelem umožnění přístupu koncovým uživatelům se zdravotním postižením (byť název ustanovení je formulován jako („Povinnost šíření…ve veřejném zájmu.“) 

Z návrhu novely zákona o provozování rozhlasového a televizního vysílání (dále jen „Vysílací zákon“) se však podává, že seznam programů, které mají být povinně šířeny, je sestavován nejen za účelem 
 ii	naplnění „veřejného zájmu“, kdy hledisko přítomnosti uživatelů se zdravotním postižením je jediným, nikoli však jediným hlediskem (§ 54a Vysílacího zákona), ale též za účelem 
ii) na podporu služeb televize s internetem a elektronických programových průvodců. 

Z výše uvedeného tedy není jasné, zda všechny programy, které Rada zahrne na seznam ve smyslu § 5 písm. N) Vysílacího zákona, bude Úřad (moci/muset) ukládat k povinnému šíření. 
Doporučujeme proto text návrhu novely zpřesnit, aby byly vyloučeny případné pochybnosti na straně orgánů státní správy, podniků, jimž má být případně povinnost uložena, provozovatelů vysílání a v neposlední řadě dotčené veřejnosti. 

V této souvislosti je vhodné upozornit, že provozovatel vysílání, který má udělenou licenci k „vysílání prostřednictvím zvláštních přenosových systémů“, resp. Zajišťuje dostupnost svého vysílání prostřednictvím internetu, by měl být vyloučen z možnosti, aby jeho program byl povinně šířen jiným podnikatelem prostřednictvím internetu. Jinými slovy, není opodstatnitelné, aby program dostupný na internetu byl povinně šířen prostřednictvím jiného podnikatele – provozovatele internetové televize, který je přímým konkurentem provozovatele televizního vysílání. 

Pokud jde o konkurenční působení na trhu, je třeba zdůraznit, že je nepochybné, že uložení povinnosti povinného šíření vysílání prostřednictvím podnikatelů uvedených v § 72 odst. 1 ZEK, je způsobilé ovlivnit trh. V každém případě by způsobilo, že provozovatel televizního vysílání by v daném případě nedostal za šíření programu odměnu (kterou však zásadně požaduje, když je program šířen jiným podnikatelem). S ohledem na právě uvedené by měl mít provozovatel vysílání v zákoně zakotveno právo na obvyklou odměnu. Je však otázkou, kdo by tuto odměnu měl provozovateli vysílání poskytnout – zda dotčený podnikatel, jemuž je však šíření vysílání uloženo jako povinnost, anebo stát, když by se pak mohlo jednat o nedovolenou veřejnou podporu.

Dále je třeba zdůraznit, že ZEK i Vysílací zákon v současně navrženém znění vylučují právo provozovatele vysílání udělit souhlas se sdělováním programů. 
Navrhovaná úprava je proto nejen v rozporu s Autorským zákonem (§ 29 AZ), ale také s rozhodovací praxí SDEU (např. rozsudek ze dne 27. února 2014, ve věci C-351/12, v němž SDEU mimo jiné uvedl, že čl. 3 odst. 1 směrnice 2001/29 musí být vykládán tak, že brání právní úpravě členského státu, která vylučuje právo autorů udělit svolení ke sdělování jejich díla veřejnosti nebo takové sdělování zakázat) a mezinárodními úmluvami, kterými je ČR vázaná (zejména Bernská úmluva o ochraně literárních a uměleckých děl ze dne 9. září 1986, dále na Bernskou úmluvu navazující Smlouva Světové organizace duševního vlastnictví nebo Všeobecná úmluva o autorském právu). 

Udělení souhlasu je ještě naléhavější v případě provozovatelů vysílání s licencí, neboť ti zásadně podmiňují udělení souhlasu se sdělováním programů veřejnosti ziskem odměny (ad výše). Právní úprava umožňující povinné šíření televizního vysílání bez souhlasu, a tedy i bez odměny1 pro provozovatele vysílání, představuje neospravedlnitelný zásah do práv autorů. A nadto zákonnou podporu konkurentů na trhu, neboť tyto „podniky“ jsou přímými konkurenty provozovatelů „klasického“ televizního vysílání.2 Je třeba, aby měl provozovatel televizního vysílání nad obsahem toho vysílání kontrolu a jen on sám rozhodoval o tom, zda a jakým způsobem bude vysílání zpřístupněno veřejnosti. 

Vzhledem k uvedenému jsme přesvědčeni, že je nutné uložení povinnosti šířit vysílání podmínit předchozím souhlasem provozovatele televizního vysílání. Pokud provozovatel neudělí s vysíláním souhlas, nemůže Úřad tuto povinnost podniku uložit (a případně jej sankcionovat za její neplnění). 
Jelikož má Úřad povinnost šířit vysílání uložit svým rozhodnutím a vzhledem k tomu, že tímto rozhodnutím by byla nepochybně dotčena práva provozovatele vysílání, měl by být provozovatel ex lege účastníkem tohoto řízení. A to nikoliv jen vedlejším účastníkem, ale účastníkem ve smyslu § 27 odst. 1 Správního řádu.	Vzato na vědomí.	
AKTV	S ohledem na vše shora uvedené navrhujeme doplnění novely § 72 ZEK tak, jak následuje: 

§ 72 Povinnost šíření určeného rozhlasového a televizního programu a služeb ve veřejném zájmu 
(1) Úřad podnikateli, prostřednictvím jehož veřejné komunikační sítě je poskytovaná služba šíření rozhlasového a televizního vysílání, kterou využívají koncoví uživatelé jako hlavní prostředek příjmu rozhlasového a televizního vysílání, uloží rozhodnutím povinnost šířit určený rozhlasový nebo televizní program a s tímto programem související služby, aby byl umožněn přístup koncovým uživatelům se zdravotním postižením ke službám televize s internetem a elektronických programových průvodců. 
(2) Úřad povinnost uvedenou v odstavci 1 uloží jen na základě zvláštního právního předpisu a s předchozím souhlasem provozovatele rozhlasového nebo televizního vysílání. Programy a služby s těmito programy související, které provozovatel rozhlasového nebo televizního vysílání zpřístupňuje veřejnosti prostřednictvím internetu, není možné uložit povinně šířit. 
(3) Provozovatel rozhlasového nebo televizního vysílání je účastníkem řízení podle odstavce 1. 
(4) Provozovatel rozhlasového nebo televizního vysílání má v případě uložení povinnosti šíření jeho programu a s tímto programem související služby právo na obvyklou odměnu.	Neakceptováno.
V rozporu s Kodexem.	
ČRo	Návrh na úpravu zákona č. 483/1991 Sb.

PLATNÉ ZNĚNÍ ZÁKONA Č. 483/1991 Sb., O ČESKÉM ROZHLASU, S VYZNAČENÍM NAVRHOVANÝCH ZMĚN

§ 3
(1) Český rozhlas naplňuje veřejnou službu v oblasti rozhlasového vysílání zejména tím, že
a) provozuje analogové rozhlasové vysílání s využitím části kmitočtového spektra umožňující pokrytí území České republiky třemi celoplošnými rozhlasovými programy v pásmu velmi krátkých vln a rozhlasovými programy regionálních studií vysílanými v pásmu velmi krátkých vln, a to prostřednictvím zemských vysílacích rádiových zařízení, popřípadě prostřednictvím jiných technických prostředků; Český rozhlas může vysílat i v pásmu dlouhých a středních vln,
b) provozuje vysílání rozhlasového programu zaměřeného výlučně na zpravodajství, publicistiku a vzdělávací pořady prostřednictvím zemských vysílacích rádiových zařízení s využitím části kmitočtového spektra v pásmu velmi krátkých vln v rozsahu, který umožňují vhodné rádiové kmitočty získané optimalizací vlastní vysílací sítě za podmínky, že nedojde ke snížení rozsahu pokrytí České republiky stanoveného tímto zákonem, a rádiové kmitočty nově vyhledané Českým rozhlasem na jeho náklady, nejvýše však v rozsahu regionálního rozhlasového vysílání4; tento program může Český rozhlas šířit rovněž prostřednictvím zemských vysílacích rádiových zařízení s využitím části kmitočtového spektra v pásmu středních vln a prostřednictvím jiných sítí elektronických komunikací v rozsahu celoplošného rozhlasového vysílání stanoveného tímto zákonem,
c) provozuje zemské digitální rozhlasové vysílání šířením 3 celoplošných rozhlasových programů, uvedených v písmenu a), prostřednictvím multiplexu veřejné služby1a); kromě těchto rozhlasových programů má Český rozhlas právo šířit prostřednictvím multiplexu veřejné služby další rozhlasové programy, další multimediální obsah a doplňkové služby; rozhlasové programy, další multimediální obsah a doplňkové služby šířené prostřednictvím multiplexu veřejné služby může Český rozhlas digitálně šířit rovněž prostřednictvím jiných sítí elektronických komunikací,
d) provozuje zemské digitální vysílání tak, aby zajistil naplňování úkolů úkoly veřejné služby v oblasti rozhlasového vysílání, které odpovídá odpovídají stavu rozvoje vysílacích technologií a služeb, prostřednictvím sítě zemských vysílacích rádiových zařízení s využitím rádiových kmitočtů vyhrazených bez omezení doby platnosti pro Český rozhlas státním orgánem, který vykonává správu kmitočtového spektra podle zvláštního právního předpisu1), které umožňují Využívá přitom zejména části kmitočtového spektra umožňující pokrytí území České republiky rozhlasovými programy a dalším obsahem v pásmu vyhrazeném podle národní kmitočtové tabulky pro zemské digitální rozhlasové vysílání, a to zejména ve III. televizním pásmu (dále jen rozhlasový multiplex veřejné služby),
e) zřizuje síť vlastních zpravodajů,
f) vytváří archivní fondy, udržuje je a podílí se na jejich využívání jako součásti národního kulturního bohatství,
g) vysílá díla domácí a zahraniční tvorby,
h) poskytuje alespoň na jednom vysílaném programu 24hodinovou programovou službu, včetně aktuálního zpravodajství,
i) vyvíjí činnost v oblastech nových vysílacích technologií a služeb.
(2) Český rozhlas provozuje rozhlasové vysílání do zahraničí na jednom rozhlasovém programu v pásmu krátkých vln prostřednictvím zemských vysílacích rádiových zařízení, popřípadě prostřednictvím jiných technických prostředků. Vysílání do zahraničí musí splňovat podmínky § 2 odst. 2 písm. a) a c) a přispívat k propagaci dobrého jména České republiky.
(3) Státní orgán, který vykonává správu kmitočtového spektra podle zvláštního právního předpisu,1b) vyhradí po předchozím souhlasu Rady pro rozhlasové a televizní vysílání pro Český rozhlas kmitočty umožňující provozování analogového rozhlasového vysílání v rozsahu stanoveném v odstavci 1 písm. a) a v odstavci 2. Kmitočty v rozsahu a za podmínek stanovených v odstavci 1 písm. b) nebo v pásmu dlouhých a středních vln vyhradí jen tehdy, pokud o to Český rozhlas požádá. Kmitočty pro účely zemského digitálního rozhlasového vysílání vyhradí za podmínek stanovených v odstavci 1 písm. d). Pro účely rozhlasového multiplexu veřejné služby podle odstavce 1 písm. d) se práva k vyhrazeným rádiovým kmitočtům udělují v rozhlasovém multiplexu veřejné služby na žádost Českého rozhlasu přídělem bez předchozího výběrového řízení podle zákona o elektronických komunikacích. Pokud Český rozhlas do šesti měsíců ode dne, kdy byly kmitočty vyhrazeny podle předchozí věty, o příděl nepožádá, státní orgán, který vykonává správu kmitočtového spektra podle zvláštního právního předpisu, postupuje při udělování práv k vyhrazeným rádiovým kmitočtům podle zákona o elektronických komunikacích.
(4) Celoplošným rozhlasovým programem se pro účely tohoto zákona rozumí rozhlasový program, jehož vysílání může přijímat alespoň 95 % obyvatel České republiky počítaných podle údajů vyplývajících z posledního sčítání lidu.1c)
(5) V rozhlasovém multiplexu musí být alespoň 80 % souhrnného datového toku vyhrazeno šíření rozhlasových programů. Zbývající část souhrnného datového toku rozhlasového multiplexu lze využít k šíření doplňkových služeb.
(5) Rozhlasové programy, pořady a jejich části, multimediální obsah a doplňkové služby může Český rozhlas digitálně šířit rovněž prostřednictvím jiných sítí a služeb elektronických komunikací.

--
1b) Zákon č. 127/2005 Sb., o elektronických komunikacích a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o elektronických komunikacích).
1c) § 12 odst. 2 zákona č. 89/1995 Sb., o státní statistické službě, ve znění pozdějších předpisů.	Akceptováno.
Text upraven ve smyslu připomínky.	
NBÚ	Doporučující připomínky uplatněny formou revizí a komentářů k legislativnímu znění.	Akceptováno.
Text upraven.	
V Praze dne 16. července 2020
Vypracoval: Mgr. Jan Frič	Podpis: